c. G. Joh. Petersen: Om Bændeltangen. 15 



før fastsat til c. 10. Maksimumsbestanden maa altsaa fordobles for at give 

 et Udtryk for Sommerproduktionen; endvidere maa den om Vinteren 

 producerede Bladmængde lægges hertil forat naahele Aarsproduktionen. 



Da Bladlængden er en Del variabel i Aarets Løb, mere paa nogle end paa andre 

 Steder, er det muligt, at man kan komme til at regne for meget, naar man fordobler 

 Maksimumsbestandens Bladmasse; men paa den anden Side er det ikke let at finde 

 netop det Tidspunkt, hvor Maksimumsbestanden med de aller længste Blade er til 

 Stede; at indføre nogen Korrektion her er ikke let; men for at bøde paa en mu- 

 lig for høj Regning vil jeg ganske lade Vinterbladenes Masse være udenfor; denne 

 er desuden ikke bestemt tilstrækkelig nøje. 



Af Tabel 8 ses Maksimumsbestanden at være omkring 6000 gram i Nykø- 

 bing Bugt, der maa betragtes som et for Zosteraens Udvikling gunstigt Sted. Af 

 samme Tabeller ses det, at man for middelgode Steder som Svendborgsund og 

 Sølyst ved Nyborg kan regne med en Maksimumsbestand af omkring 3500 gram, samt 

 for daarlige Steder saasom Hvidegrunden af omkring 1700 gram; selvfølgeUg findes 

 der dog endnu daarligere Steder; men holder vi os til disse 3 Tal og fordobler dem, faar 

 vi en tilnærmet Aarsproduktion af Zostera pr. 1 m" af henholdsvis 12000, 

 7000 og 3400 gram. Zosteraens Tørstof procent er omtrent 16; vi faar da henholdsvis 

 1920, 1120 og 544 gram Tørstof pr. 1 m* pr. Aar. 



Ifølge velvillig Meddelelse fra Hr. K. Hansen, Statskonsulent i Plantekultur, 

 er de tilsvarende Tal for 



Runkelroer 1400 920 350 gram Tørstof pr. 1 m* 



Sukkerroer 1200 800 300 — — - — 



Kaalroer 1400 920 350 — — - — 



Kløverhø 950 600 250 — — - — 



men disse Tal gælder kun for det fra Marken hjemførte; for Blade, Stubbe, Rødder 

 etc. skal der maaske lægges fra 100 til 300 å 400 gram til. 



Tilbage staar det tredie Spørgsmaal, hvad dvr ialt prtxluceres af Zostera 

 i df danske Vande indenfor Skagen. 



Dette Spørgsmaal var nu let at besvare, hvis man nøje kendte de Arealers Stør- 

 relse, hvor Produktionen var god, middel eller daarlig; man kender nemlig nogen- 

 lunde Grænserne for Zosteraens Voksesteder i danske Farvande. Et saadant Kaart 

 har Ostenfeld givet over don største Del af Limfjorden I. c. pg. 27, og et andet 

 over en Del af Kattegat 1. c. pg. 29, og i Report X fra den danske Biol. Station har jeg 

 selv givet et 3die over alle do danske Farvande. Disse Kaart er imidlertid for smaa 

 til at give nojagtig«' Oplysninger; thi man kan ikke indtegne paa dem alle de Steder, 

 hvor Zostera vides at vokse; jeg har derfor valgt at anls^jige med Farve paa to andre 



