1. MARSUPELLA-HEDE. 



HEDEN kræver Snedækning om Vinteren, megen Fugtighed og Læ, skriver N. 

 Hartz i „Meddelelser om Grønland" (XVIII, S. 306, 1895). Dette gælder 

 ikke alene om Grønlands Heder, men lige saa godt om de danske, og selv om vi 

 her hjemme ikke har Føhnvind at regne med, gives der dog paa de jydske Heder 

 Steder nok, hvor Sneen ikke kan ligge ret længe ad Gangen, fordi den fejes bort 

 af Vinden. Saadanne Steder er f. Eks. Overfladen af Bakkernes fremspringende 

 Aase, her kan danne sig bare, gruset-sandede, større eller mindre Pletter i Lyng- 

 heden. Er Jordbunden tillige noget leret, bliver Sne og Regnvand staaende her i 

 et tyndt Lag en Tid lang om Vinteren og Foraaret. Om Sommeren er disse Pletter 

 tørre og tage sig ud som vegetationsfattige Pletter af Fjældmark. Ser man nøje til, 

 kan det dog hænde, at man der finder de indtørrede lave, næsten sorte, ganske 

 flade Puder af MarsupeUa Funckii (W. M.) Lindb. eller de i Regelen mere brune 

 og grove Puder af Marsupella emarginata (Phrh.) Dum. Det er smaa Marsupelleta, 

 svarende til de arktiske Gesieta i de Ce^ ia- Heder ^), der meget hyppigt findes i 

 arktiske og alpine Egne, netop paa saadanne Steder, som næsten hele Vinteren er 

 »nobare. Medens man i de arktiske Gesieta i Regelen finder flere Busklaver og 

 spredte Individer af f. Eks. Diapensia lapponica. Azalea procumbens, Salix herbacea 

 og Empetrum nigrum, som krybe eller brede sig fladt ud over Jorden, har vi i de 

 jydske Marsupelleta kun hdt Empetrum og Calluna, Cornicularia aculeata og en eller 

 anden Cladonia. 



Jeg har set saadanne diminutive Marsupella-VLeAer i Lyngheden paa Lorup- 

 Bakke i Vendsyssel, dels paa de imod Syd fremspringende Aase V. for Lundogaard, 

 hvor de var bedst udviklede og dannede af MarsupeUa- Funckii og lidt M. emarginata^ 

 dels nær ved den østlige Rand af Fosdalen, ikke langt fra dennes Munding, her 

 udelukkende repræsenteret af M. emarginala i en lav, noget mørk Form. Det første 

 Sted er eller vil Heden blive beplantet, og saa er denne interessante Lokalitet ode- 

 lagt. Men der er jo altid en Mulighed for at kunne finde saadanne Marsupelleta 



'» C. Jbnsin: „Die Moosvereine des Sarekgebietes'* i NaturwisKenKrhafll. UnUniuch. des 

 8arck(febietes in Schwedisch Lappiarui Bd. III, L^f. 8, S. 268. 



