6 Mindeskrift for J. Steenstrup. XII. 



stis optager de smaa Ujævnheder i Terrænet, medens Glyceriaen vokser derimellem, 

 hvad der bliver let forstaaeligt, naar der tages Hensyn til, at der ved Springtids Høj- 

 vande gaar Saltvand ind over Vegetationen, Mellem Agrostis alba forekom følgende 

 Arter spredtvoksende: 



Potentilla anserina Leontodon auctumnalis 



Plantago maritima Carex Lynghyei 



Oven for denne Glyceria-Agrostis-Vegetation fandtes en Carex-Lynghyei-A?,%oc\ii\Aon^ 

 der sendte Udløbere ned mellem Gramineerne, hvor der var Sænkninger og Jordbunden 

 følgelig fugtigere. Indblandet mellem Carex Lijnghyei voksede: 



Calamagrostis neglecta Potentilla anserina 



Parnassia palustris Gentiana serrata 



Leontodon auctumnalis Festuca rubra 



Alectorolophus Heleocharis palustris (enkelte Steder). 



I dette Carex Lyngbyei-Dække var der lerede Partier tætbevoksede med Glyceria 

 maritima. Det ser ud til, at Carex Lyngbyei er paa Tilbagetog og Glyceriaen i Frem- 

 gang som Følge af Kystens Nedbrydning (si. hvad der er anført om Bugten ved Borg 

 her foroven). 



En Vegetation som den her skildrede fra »Fitin« paa Borg er ret hyppig og udbredt 

 over forholdsvis store Arealer langs Borgarfjorden, f. Eks. paa Hamar og Einarsnes. 



Af indblandede Arter i Glyceriabæltet kan ogsaa nævnes Armeria maritima, som 

 flere Steder forekommer ret rigeligt. 



Glyceria-Associationen er for det meste ren, bestaaende af Glyceria maritima og 

 mange Steder ogsaa Plantago maritima. Men af og til træffer man dog en mere blandet 

 Vegetation, hvorpaa der allerede er anført Eksempel fra Borg. Ved Knararnes, hvor 

 Kysten var nedbrudt og Havet ved Højvande gik ind over en Myr bevokset med Carex 

 Lyngbyei, var der en ejendommelig blandet Vegetation bestaaende af Atriplex patula, 

 Glyceria maritima og lav Carex Lyngbyei. 



Glyceriavegetationen eller Dele af den maa oversprøjtes af Havet ved Højvande, 

 i alt Fald ved Springtids Højvande, og undertiden fmder man Alger som Pelvetia cana- 

 liculata og Fucus spiralis i Klipper, der ligger højere end Glyceriaengen, men de er da 

 smaa og forkrøblede. 



Jeg har ingensteder i Island fundet Glyceriaengen saa udbredt som i denne Egn, 

 hvad der maa tilskrives Kystens Beskaffenhed. Paa Islands Sydkyst har jeg ved Eyrar- 

 bakki set et smalt Glyceriabælte langs Kysten, og jeg formoder, at man ved nærmere 

 Undersøgelser vil finde vel udviklede Glycerieta i Syd-Island. I Egnen omkring Horna- 

 fjord, hvor jeg rejste igennem 1901, saa jeg mindre Glycerieta, men jeg havde ikke den 



