K. Brunnich Nielsen : MoWcia Isis, Steenstrup og andre OetocoraUia. 19 



idet enkelte af Leddene foruden de 3 omtalte Flader kan have dannet en Kalkgren et 

 eller andet Sted paa sin Overflade, saaledes som Tilfældet undertiden ogsaa var hos M. 

 Isis. 



Ældre, ikke Indtryk bærende, Kalkled kendes ikke, og det ser ud, som om der kun 

 i ringe Udstrækning har været Kalkafsætninger om Hornleddene; man finder nemlig 

 ikke flere Kalkled sammensmeltede. 



Varietas scanica (Tab. IV. Fig. 31 — 43). Saaledes benævnes den i Annetorp saa 

 hyppigt forekommende Form med hule Kalkled og rigelige Kornrækker mellem Ind- 

 trykkene. Den er som sagt almindeligst i Annetorp, men findes ogsaa i Faxe. 



Varietas jaxensis (Tab. IV. Fig. 44 — 47) er en anden Varietet med næsten glatte 

 Mellemrum mellem de enkelte Indtryk og skarpe, næsten ikke kornede Rande omkring 

 de enkelte Individindtryk. Den forekommer hyppigt i de yngste Bryozokalklag i den 

 vestligste Del af Faxe Kalkbrud. 



Forekomst. Yngre Danien. 



Varietas jaxensis i Bryozokalk i Faxe. 



Varietas scanica i Bryozokalk i Faxe og Annetorp. 



Som nævnt tidligere, skal M. Isis forekomme i rent senone Dannelser i Kristians- 

 stadsomraadet og ved Maastricht. Det w kun lykkedes mig at faa Materiale til Sammen- 

 ligning fra Maastricht, idet baade Zoologisk Museum og Mineralogisk Museum besidder 

 Exemplarer herfra. Det viser sig, at de opbevarede Stykker afvige betydeligt fra M. 

 Isis, men synes at slutte sig nær til M. Lyelli, idet de fundne Rester er valseformede, 

 smaa korte Kalkled med en concentrisk stribet Flade i hver Ende. De enkelte Individ- 

 indtryk er svagt udtalte, ujævnt fordelte over Overfladen, og Mellemrummene er kun 

 i sjældne Tilfælde kornede. Der er saaledes Grunde nok til at formode, at det drejer 

 sig om en tredie, nærstaaende Art, som adskiller sig fra de danske Former og synes at 

 danne en Overgang mellem dem. 



