i3 



pak zwolna pokryti kyprau zemí. Jak iřešňowé tak šwest- 

 kowé pecky musí se, jak již wýše podotknuto, při kladení 

 do záhonů ještě jednau tak daleko od sebe dáwati jak 

 jádra jablkowá a hruškowá, protože mají mnohem schop- 

 nější wzrůst a brzo dělají postranní snítky. 



Co se týče wybrání jader, majíli býti wolena z owoce 

 planého nebo štěpného, jsau rozličná mínění; někteří 

 schvvalují jádra planá, že stromowé z nich pošli jsau 

 trwanliwější a stálejší, jiní jádra štěpná, že owoce z nich 

 pošlé jest chutnější a dokonalejší. Když se uwáží, že 

 stromy ze štěpných jader míwají pěknau stálost, a že 

 se z takowých stromů kolikráte i bez šlechtění dočkáme 

 krásného nowéhu druhu, zasluhuje sázení jader štěpných 

 přednost před planými. 



§. 6. 

 OUtřowáni seineniUé. 



Majíli se pláně zdařiti, musí se často na ně do- 

 • hlédnauli, a mnohá službička jim wěnowati. 



1. Záhoncowé semeniště, když hlína na nich buď 

 ustawičnými prudkými dešti (lijawci), buď dlauho ležewším 

 na nich sněhem zkornatí, musí se časně z jara pozorně dře- 

 wěnými hráběmi skypřiti, což se i častěji w roce má 

 opakowati. Takowýmto hrabáním nejen půda se skypří, 

 ale i rozpukliny se zasýpají, a kUčky mohau pohodlně 

 wylézati. 



2. Aby se myši zapudily, ježto se po jádrech shánějí, 

 přikryjí se na zimu zasetá políčka na dwa neb tři caule 

 zwýší dobře shnilým howězím hnojem, aby jich tak sna- 

 dno nenalezly. 



3. Aby stromkům tráwa neubírala potrawy a jich 

 neudusila, zbawíc je swětla a wzduchu, musí políčka ča- 

 stěji a pozorně býti wypleta. 



4. Wždy po wypletí mají se pláně obwlaženau, 

 měkkau, ne ale sludenau, studničnau, wodau pokropiti, 

 a sic před wý chodem nebo po západu slunce, z kropáče, 

 aby hlína pletím od kořínků odwalená zase na ně 

 přilehla. Totéž se musí činiti, když trwá suché powětří. 



