14 



5. Také se musí bedliwě dáti pozor, aby stromky 

 nebyly obežrány od zajíců; proto má býti semeniště do- 

 bře ohrazeno; kdyby se nicméně při vvší opatrnosti škoda 

 stala , musí se stromky až po část od zajíce raněnau 

 uříznauti. 



KAPITOLA III. 



O školce. 



TJ^ýmér íkolliy. 



Když štěpní semenáčkowé prwního roku četně a 

 bujně wyženau, wzrostau a dosáhnau tlauštky husího brku, 

 potřebí jest, postarati se jim o jiné místo, a řidčeji je 

 rozsázeti, aby mohly jednau pohodlně bjfti štěpowáni a se 

 zmáhali. Takowéto místo nazýwáme štěpownici neb štěpní 

 školku. Jest to tedy místo, na němž jaderníky a jiní 

 planí stromkowé býwají zcela wychowáni, zešlechtěni a tu 

 tak dlauho zůstáwají, až jsau schopni ku přesazení na 

 sWé budaucí stanowiště, k. p. do sadů, na meze, okolo 

 silnic, do stromořadí atd. 



Připraweni pddy ke školce. 



Jaké wlastnosti musí míti půda ke školce, a jak se 

 chybná půda má naprawiti, již swrchu jest řečeno, kde 

 se jednalo o půdě semeniště; neb to samo plalí i zde. 

 Nyní záleží wšecko jen na tom, aby místo, na němž školka 

 má býti, náležitě hluboko bylo zryto ; neb jen tak štěpař 

 od swých stromků se může nadíti radosti a užitku. Oby- 

 čejná příčina, když se stromky nepodaří, jest ta, že se 

 zasadily do špatné neb jen powrchně zryté a newyčištěné 

 půdy. Nejlépe jest, aby půda pro školku ustanowená na 

 dwa střewíce hlaubky byla rejhowána, to jest, obrácena. 



Toto obrácení neb rejhowání země jest pro stromky 

 na nejwýš prospěšné; neb zem, která již mnohá léta 



