20 



a proto se welmi zřídka kdy daříwají. Též se nikdy 

 neberau wýhony z kořenů již zešlechténých neb jader- 

 ních stromů ; neb tyto míwají wždy bídné kořeny, 

 býwají jen welkýrai ranami odděleny, které se téžko hojí, 

 a když z nich i stromowé powstanau, mají chybu swých 

 roditeh°i dědičnau, že wyhánéjí wýpučky. Takowí stro- 

 mowé (protože tyto wýhony kmen oslabují) zmáhají se 

 jen bídně, a nasazují málo owoce. 



Od jaderních stromů odnože kořenowé bráti se ne- 

 mají; naopak jest welmi prospěšné, bráti wýhony pecko- 

 wého owoce, jakož šwestek, sliw, třešní a wišní, neb tyto 

 wydáwají často dobré stromy, a sice tím lepší, čím méně 

 byly při oddělowání od mateřských kořenů poraněny, a 

 čím bedliwěji byla rána hojena. 



Osetřoxváni a hlídáni plání we Uépni íkclce. 



Školka štěpní, w níž byly pláně na zimu neb 

 z jara zasazeny, musí prwního roku, jak mile se počne 

 tráwa upínati, krací býti zkopána a sice pozorně, aby se 

 kořínkům neuškodilo, což se stane dwakráte za ten rok. 



W druhém roce, kde již stromky řádně kořenatí, 

 má býti školka z jara zryta, pozorně, aby se stromky ne- 

 hnulo, a pak když zase obroste trawau, má býti wypleta, 

 a krací bedliwě a pozorně okopána. To samo se má 

 státi, kdyby po silných lijawcích neb krupobitích zem se 

 ulila a po wrchu dostala pewnau kůru. 



§. H. 

 Připraweni plání k Uépowáni. 



Jsauli pláně při přesazowání do štěpní školky, ať se 

 před se bére na podzim nebo z jara, hezky silné a wzrostlé, 

 na jaře se na nich nic nestane, a bylli rok pohodlný a 

 dobřeli se pláně ujaly, mohau se, majíli dostatek mízy, 

 na zimu již očkowati. Jestliže se téhož roku očkowati 

 nemohly, a nasazují druhého roku snítky nebo polowiční 

 ratolesti, nesmí se tyto na nich řezati; neb welice přispí- 



