29 



Mezi wšcmi spůsoby šlechtění owocních stromů za- 

 sluhuje očkowání přednost, protože rána jím ueinená není 

 tak. welká, snadno se zhojí, a kdvž se očkowání ponej- 

 prw nezdaří, může se opakovvati p(»druhé i potřetí. (Obra- 

 zec na str. 27 wyswetluje, jak má býti stromek w spů- 

 sobu T naříznut štítek wyříznut oko zasazeno a stro- 

 mek zawázán). 



KAPITOLA VII. 



Kopulowání. 



§. 21. 

 TVíjmír i spůsoby a proivozotvánť jeho. 



Spojowání čili kopulowání stromků jest ten spůsob 

 štěpowání, při kterém štěpný raub s mladým stromkem 

 tétéž tlauštky spojíme, swážeme dohromady, a tak slau- 

 číme, že z toho wzroste šlechtěný strom, na němž po ně- 

 kolika létech žádné zrowna patrné památky spojení není 

 widěti. 



Kopulowání jest mnohem lepší než raubowání; rána 

 není tak welká, a lehčeji se zhojí, protože zase zdrawým 

 dřewem se přikryje. Kopulowání stromků dá se také po 

 celý čas, co míza zhaustne, ano i po celau zimu prowo- 

 zowati. W Angličanech wyzdwihují zahradníci na zimu 

 stromky ze země a zasazují je do swětnic nebo do sklepů 

 k tomu připrawených w písek; w zimě, když wenku nic 

 nelze dělati, kopulují je, a jak se otewře jaro, wysazují 

 je na jejich stanowištích. 



Kopulowání jest trojí, 1. na kmínku na šikmo se 

 stejně tlustým raubem do stejně tlustého kmínku; 2. na 

 šikmo s tenčím raubem, než jest kmínek, a 3. stejné 

 zříznutí pláně až do polowice jádra a též také raubu. 



Kopulowání na šikmo se stejně tlustým raubem do 

 stejně tlustého kmínku prowozuje se následujícím spňso- 

 bem: Wezme se štěpný raub, uřízne se mu swršek až na 

 dwě neb tri oka, ježto se mu ponechají, a as čtwrt caule 

 pod nejnižším okem zřízne se ten raub w délce jednoho 



