38 



raubí najednauj wšecku šťáwu, jíž takovví stroniowé mají 

 hojnost, nestačí spotřebowati, a lak oka bywají zalita. 



§•24. 

 Pnprawent raiihu při rauhoiváni do kůry. 



Raub k raubowání do kůry připrawí se tak jako 

 k raubowání do rozkalu, jediné s tím rozdílem, že se řez 

 u spodního konce raubu u posledního oka se zadu až 

 do polowice jádra udělá na spůsob párátka do zubu a — h. 



'.r 

 ■b 



Pak se ze začátku řezu udělá patka a, aby raub na pláni 

 nebo vvétwi tak o řka sedel. (Wiz prw ní obrazec na sir. 39.) 



§. 25. 

 O zasazeni rauhii do kiirij. 



Když je raub již připrawen, pláně neb vvětwe, kde 

 jest nejhladší a nejzelenější kůra, zříznuta, a řez nožem 

 začištěn, odlaupne se kůra kostěným neb železným hlad- 

 kým klínkem, aby se raub zasadil za kůru, aniž pukla. 

 To místo nemusí býti práwě jen tak hluboké, jak přiříz- 

 nutý klín na raubu jest dlauhý; neb tento si při zasazowání 

 sám tolik wůle udělá, aby mohl swau palkau na dřewo 

 dosednauti. Když se takto kUnek raubu zasazuje pod 

 kůru, musí se černá kůra zříznauti s klínku. Jestliže se 

 ale widí, žehy klínek pod kůru nezasedí, nařízne se kůra 

 asi na % caule zdélí; obě strany kůry odchlípnau se 

 od drewa a klínek zasadí se tak, aby přišel řezem do 

 wnitřku a korau wen. Pak se tyto obě strany kůry 

 přitlačí ku klínku, místo k raubowání přikryje se kauskem 

 plátna, namazaného zahradnickým woském, a raub sám 

 buď lýčím neb wrbowým prautkem ku kmínku se upewní. 



