dách a wůbec ohrazených místech; prospěšnější jest, wysá- 

 zeli takowá místa štěpnými druhy owocního stroniowí. 

 Takéť se w nynějších časích skoro nikdo štěpařstwím při- 

 rozeným nezanáší; jen na půdách příliš bídných a na 

 místech od obydlí wzdáiených sem tam některý planý strom 

 se nalézá. Každý jest o mnohonásobně wětší wýhodě 

 šlechtěných owocních stromů přeswědčen; protož se každý' 

 raději zanáší štěpařstwím umělým a také se má zanášeti. 

 Umělé štěpařstwí záleží w učení, jak se štípkowé 

 štěpují, a jak se takto zešlechtění stromowé mají ošetřo- 

 wati, aby jednau wydáwali hojnost chutného owoce. 



§. 3. 

 Shrcmdzdiní k sclbě pclřebných jader, pecek a skořepin. 



Každému milowníku štěpařstwí jest newyhnuledlně 

 potřebná wlastní štěpnička čili školka. K založení jí musí 

 se štěpař ohlédnauti po pohodlném místě, též jádra a 

 pecky sobě nashromážditi z owoce dokonale na stromě 

 dozralého, zdrawého a plodného. 



Owoce jest trojí: jaderné, pcckowé, skořepinowé. 

 Musí tedy milownik štěpařstwí w čas nashromážditi jader, 

 pecek i skořepin; což jest práce, která se nenechá zapra- 

 witi za několik hodin neb za několik dní, nýbrž jen za 

 delší čas, poznenáhlu, protože každý druh owoce má jiný 

 čas dozrání. K štěpařské setbě nehodí se jádra a pecky 

 7. owoce, které teprw na owocním loži dozráwá; též není 

 radno wzíti pecky a jádra se stromů churawých, tím 

 méně z owoce neauhledného , nedokonalého neb načer- 

 wiwělého. 



Zralost jader hruškowých pozná se, když jsau hnědě 

 začernalá a nescwrklá; jader jablkowých, když jsau ne- 

 scwrklá, snědau kožkau potažena a těžší nežli woda. Aby 

 se poznalo, jak jsau jadrná, mohau se hruškowíw a jabl- 

 kowá jádra, též pecky, před uložením hoditi do sklenice 

 naplněné wodau; která zůstanau na wrchu plawajíce, mo- 

 hau se co špatná zahoditi. Třešňowé pecky sbírají se, jak 

 mile třešně na stromích dokonale se wybarwí, a ukládají 

 se do hrnců. Toto uložení stane se nejlépe, když se dá 



