59 



§. 37. 

 O přeít^powáni kcpidowánim. 



Kopulací při takowych welkých stromech rowněž se 

 děje do koruny, a sice do wětwí tenkých a hladkých, 

 a wše se koná tak, jak při kopulací do pně plání mladých. 



§. 38. 

 O přeUépmvánť rauhowdnlm. 



Přeraubowání dospělých stromů koná se rowněž na 

 wětwích w koruně, a sice tak jako raubení do kmínku. 

 Uřízne se wětew jedna po druhé na místech, kdež mají 

 pěknau hladkau kůru, a raubují se. Toto raubowání může 

 se buď státi do rozkalu neb i do kůry. Poněwadž ta- 

 kowý dospělý strom má mnoho mízy, mohau se mu ne- 

 chati 1 neb 2 wětwe neraubeny, aby walným přítokem 

 mízy oka raubu nebyla zahta; w příštím roce mohau se 

 i ony neraubené wětwe přeraubiti. 



Do silnějších wětwí mohau se zasaditi dwa rauby, 

 a sice na každau stranu jeden; jestliže jest wětew tuze 

 silná, zasadí se i čtyry, přičemž se musí wětew křížem 

 rozštípnauti. Zasazení čtyř raubů jest potřebné proto, 

 žeby rozkal silné wětwe dwa rauby tuze swíral, a tudy 

 by míza potřebná k ujmutí jejich nemohla wstupowati 

 do mízowých trubic. 



§. 39. 

 Zhotcwent lýka. 



K očkowání, raubowání, kopulowání, též i wywazo- 

 wání stromků na odry a ku každé zahradní potřebě jest 

 newyhnutedlně potřeba dobrého, pewného lýka, a o to 

 se má každý štěpař napřed pro čas potřeby postarati. 



Lýko opatříme sobě, když w zimě neb lépe na 

 jaře, ze silných lípowých stromů uřežeme ratolesti, neb 

 z kmenů (jsauli poraženy) olaupeme kůru, a na ni 

 se spodu nalézající se lýko swlékneme. Toto tak swlé- 



