63 



kartáčem hodně wprawí do drewa^ a teprwa se rána za- 

 maže zahradnickým tmelem, kterýž aby nespadl, obwáže 

 se nějakým hadrem, a takto se strom zase wyléčí. Jeli 

 ale kůra i kmen příliš zanícen, a počínajíli již wětwe pro- 

 sychali, jest lépe strom skáceti, a wysaditi místo strom- 

 kem zdrawým. 



Takowýto churawý strom jen málo aneb docela žá- 

 dného owoce nenese, a přede za několik roků zhyne; 

 lépe jest tedv jej odstraniti, na jehož místě strom zdrawý' 

 za těch několik roků nasadí hodnau korunu. 



S- 46. 



4. O ccrwctocině. 



Cervvotočina jest nemoc, při níž čerwy stron^ až do 

 jádra prowrtají. 



Strom, kůra i dřewo, na tomto místě zcela zčerná, 

 a z děr od čerwů nadělaných, též z rozpuklin kůry wy- 

 téká černá wodička, která nic jiného není, než míza ne- 

 řádem čerwů zkalená. Wodička ta ukazuje nám zároweň 

 hlawní sídlo čerwů. Jediný prostředek proti tomu jest, 

 kdvž wšecka zkažená místa až do zdrawého dřewa wyře- 

 žeme, w děrách čerwy pobijeme drátem, a rány pak wy- 

 plníme zahradnickým tmelem. 



§. 47. • 



5. O mechowin?. 



Mechowina jest nemoc, při níž strom celý se ob- 

 táhne a obroste mechem. Mechowina se příliš silně roz- 

 šiřuje, protože mech má tuze maličké semínko, jež witr 

 lehko po stromích roznese. Nemoc tato stromy příliš 

 hubí, odbírajíc jim šťáwy a zacpáwajíc jejich autličké cé- 

 wičky, jimiž potrawu ssají z powětří. Mechem, co cizo- 

 pasnau rosllinau, porostlé stromy churawějí a newydáwají 

 buď žádné neb jen málo a špatné owoce. Pod mechem 

 drží se wždy wlhkost, kteráž jest stromu, a zwláště po- 

 třebné kůře jeho škodliwá. Hmyz klade rád swá wajíčka 

 do stromowého mechu, a takto šťastně zimu přetrwá. 



