89 



KAPITOLA XIV. 



O ohrazeni sadů a potřebném ošetření owoce. 



S. 73. 

 O plotech Uépných semeniU, okolek a Uípnic. 



Aby domácí dobytek, drůbež a zwéř školkám ne- 

 škodila, jest třeba, aby byly dobře obraženy. Nejlepší a 

 nejbezpečnější jest obražení hodně wysoké a zděné, při 

 němž nic tak lebko stromkům neuškodí, a na zeď mohau 

 se dáti odry, a na nich rozwésti wějířowité stromky, k. p. 

 broskwe, meruňky, šwestky atd. Také může plot býti 

 z prken neb latí, jen budiž wždy hezky wysoký a tak 

 zdělán, aby skrz hradbu nic nemohlo prolézti. 



Plot žiwý okolo školek a štěpnic nikdy neschwaluji, 

 protože málokdy se tak wydaří, aby nic skrz něj nemo- 

 hlo, a také se na něm nasazuje mnoho hmyzu, který po- 

 tom školky hubí a nedá se tak lehko přemoci. 



Užíwáh kdo k žiwému plotu stromků lesních, po- 

 třebí k tomu welmi mnoho opatrnosti a práce, aby byl 

 hned od země hodně hustý a po času nezřídnul. Malá 

 nedbalost spůsobí weliké mezery, a učiní plot celý ne- 

 platný a ohyzdný. Takowý plot budiž z habří, neb lépe 

 ze mladého smrčí; musí se hned z počátku bedlivvě při- 

 střihowati jak shora tak po stranách, a u wnitř musí se 

 wětwičky pěkně proplétati. 



Nejlepší a nejtrwanliwější žiwý plot jest z mladého 

 hlohu. Aby se sazenice hlohowé dostaly, musí se hlo- 

 howé semeno nasbírati a zaseti. Pak se sazenice, když 

 jsau co malík tlusté, wysadí na jaře neb lépe na podzim 

 na swé stanowišlě, půl střewíce od sebe do tříhranníku, 

 a před wysazením až na půl střewíce se zkrátí. W pří- 

 štím jaře a w letě nic se na nich neřeže; až po roce, když 

 se zakoření, zkrátí se jejich wýhony a wen číhající wětwe, 

 ostatní wětwe, roslaucí u wnitř plotu, se proplétán, aby 

 nepowstala žádná mezera. Tak se dělá rok po roku, to- 

 tiž swrchu se zřezáwá a skracuje, až plot dosáhne žádané 

 wýšky. Při bedUwém a opatrném řezání a rozwádění 

 může se plot státi tak hustý, že ani pták se neprotáhne. 



