9d 



§. 75. 

 O každoročním cMřen/ stromů. 



Každoročně na zimu w měsíci Říjnu nebo nejwýš w 

 Listopadu miska zemní se obnowí, a jamy pro budaucí 

 stromky se wyhodí a náležitě wykotlí; hausenky, když 

 listí opadne se stromu, seberau se, a též se i listí, které 

 nechce se stromu spadati, sebere; neb jest to znamení, 

 že w něm hausenky umístily swá wajíčka. Též když se 

 pozorují nočátka, musí se stromy hned w měsíci Září, 

 jak praweno w §• 70, natřeným jDapírem owázati a k nim 

 pilně dohlížeti. Též se mladé stromky každoročně uwáží 

 slamau nebo rákosím neb šipkém aneb košíky, a silní 

 stromowé omaží se nátěrkau okázanau w §. 47, aby se 

 ošetřily dílem před ohryzáním od zajíců, dílem od hmyzu 

 uloženého w kůře. 



Z jara, když se není obáwati silných mrazů a zima 

 ulewuje, stromy mechem obrostlé, též i pně stromů, jichž 

 kůra je rozpukána, šornau zahradnickau se oškrabán. 

 Pak jak mile půda we školce roztaje, stromky owocní se 

 sázejí, školka se zryje a počnau se stromky štěpowati. 



Tak jako každá rostlina táhne šťáwu ze země a pů- 

 du wyžije, podobně i owocní strom, a protož i tento 

 potřeje , aby jemu za několik let byla posila dána 

 mrwau. Dobrý hnůj jest pod stromy lejno člowěčí. 

 Též swařené odpadky od kůží od jirchářů, nebo i krew 

 na kořeny stromowé wlita dobrý dělá aučinek. Ještě ale 

 lepší hnůj jest, když se kosti zwířecí drobně rozsekají a 

 tak dlauho waří w nějakém kotlíku, až z toho powstane 

 jícha, kteráž wystydlá zhaustne w rosol. Tento potom 

 trochu rozmíchaný wodau a wlitý na kořeny stromů pů- 

 sobí wýborný aučinek, a tím wíce, když se toto mi'wení 

 každá dv<7ě léta opáčí. 



