99 



Dlli DRVIIY. 



O zá krscích. 



KAPITOLA I. 



O zákrscích a řezání jich wůbec. 



§. 1. 

 Pojem a účel zákrskil. 



Pro malé zahrádky, též i pro kauty zahrad welkycli, 

 neb do rabátek, kdež se nalézají zeleniny, hodí se wý- 

 borně zákrsky, ponéwadž neosazují welké koruny, a 

 jim dle prostranstwí a položení dáti se může rozličná 

 twářnost. 



Zákrsky sobě wychowáme, když strom od mládí 

 bedliwé a maudře na jeho wětwích wždy zpět řežeme. 



Wedení zákrskii patří k uměleckému zahradnictwí. 

 Jest to w skutku zábawné a odměnliwé zaměstnáni. Zá- 

 krsky kryjí zdi a ozdobují místa, která by sice ostala bez 

 užitku. Mnozí druhowé owoce, kteří jsau chaulostiwi 

 na powětří, nemohau w zaiiradách wystawenych wětri°im 

 půlnočním a průtahům wětru jinak býti pěstovváni, než 

 co zákrskowé. Než na wenek , do stromořadí neb do 

 štěpnic wětrům wystawenych zákrskowé se nehodí; nebo 

 ženauce swé wětwe jen s powrchu, byli by wykáceny od 

 wělrů. Každý pravvý zákrsek poznáme , když jen strom- 

 kem zatřeseme; nebo tento, nemaje žádného srdečn ho ko- 

 řene, nýbrž pauze postranní wětwe, celý se otřese. 



