íon 



půdu udržeti w dobré síle. Máli kdo Swatojanský keř, 

 který již nese owoce, moliau se i jádra z tohoto owoce 

 sázeti, a takto podnože pro zákrsky wychowati. 



Mahalebky, jakožto podnoží pod zákrskowé tře- 

 šně, wychowáme si, když sobě nashromáždíme, pecek 

 a tvto zasejeme. Také hřízenci a ležatě do země kla- 

 denými wětwemi se rozmnožují. 



Rabátka, do nichž chceme klásti wětwe, abychom se 

 dochowali kdaulí neb swatojančat, musí míti stinné polo- 

 žení, a wětwičky mají býti tak hluboko wloženy, aby 

 wykukowala jen 2 neb 3 oka nad zemi. 



Sliw co podnoží pod wšecky druhy šwestkowé, též 

 pod meruňky a broskwe, dochowáme se buď odnožemi 

 slíwowými nebo wkladením slíwowých pecek. 



§• 4. 

 Stépcivdni zákrskcwxjch podnoži, 



Swatojančata a kdaule se raubují, kopulují neb nej- 

 lépe na podzim očkují. Třešně zákrskowé na stromcích 

 ptáček neb trešňowých stromcích dobře se daří očkowá- 

 níra letním, nejlépe ale kopulowáním na jaře. 



Meruňky na sliwách, blumách, karlatech daří se 

 raubowáním, očkowáním nebo nejlépe kopulowáním. 



Broskwe, jak na karlatech tak obzwláště také na 

 stromcích mandlowých, daří se nejlépe očkowáním. 



Každé jakéhokoli spůsobu štěpowání podnoži musí 

 se, co nejwíc možná, státi při zemi, aby se potom strom- 

 kům dáti mohla žádaná podoba. 



§. 5. 

 Cas wyzdxvizcni stromku Uepcivaných ze Uolktj. 



Jako se již wýše prawilo o owocním wysokokmení, 

 že prwním rokem po štěpowání nic se na nich nemá ře- 

 zati, to samo platí o zákrscích. Udělalli ale stromek 

 w prwním roce po swém štěpowání 'hodný wýhon, a máli 



