m 



K podobí* paprskowó té/, se strom při wysazowání 

 ze skolky nebo w ní asi na 4 oka /krátí, a pak při pre- 

 sazowání na stanowišle wetvvičky , které se této podobé 

 hodí, k odru se přivváží. Řezání se koná tak jako při 

 předešlé podobé, jen se musí obraceti na to zwláštní 

 zřetel a pozornost, aby wétwe stejné tlauštky byly, sice 

 bv to bylo proti saumérnosti, a uráželo by oko. 

 Z toho ohledu se musí přede wšíni zřetel bráti na wétwe 

 rostaucí do wýšky, kamž má šťáwa zwlásté swůj tok; 

 tvto se při řezání ponechají delší, aby se tok šťáwy tam 

 stal wolnéjší; naproti tomu rowně ležící hodně se zkrátí, 

 aby se sesílilv, a šťáwa k nim se přilákala. 



Při podobé wrcholowé, kdež se peň necháwá wolné 

 růsti, a z ného po obau stranách w stejné dálce od sebe 

 wétwe wodorowné se rozwádéjí a uwazují, musí se zřetel 

 bráti na to, aby byly po obau stranách stejné tlauštky, 

 délky a w stejné dálce od sebe, tak aby je oko takořka 

 na prwní pohled mohlo přehlédnauti a počítati. Strom 

 wrcholowatý, a wůbec každý wéjírowitý musí ze<ť krýti 

 w podobé příjemné oku. 



Co se týče wéjířowitých stromů stojících swobodné, 

 bez zábradlí, nebo na zábradlích swobodné stojících, 

 beze wší zdi nebo prkenné zadní bedniny, musí tak 

 býti řezány jako stromy na zábradlích, jediné s tím roz- 

 dílem, že se musí řezati s dwau stran; a ponéwadž ne- 

 mohau tak wysoko wedeny býti jako na zábradlích, musí 

 se jim nechati wétší šířka. 



§. 13. 

 Řezáni zákrskú jehlancowitých. 



Při podobé jehlancowité záleží nejwétší okrasa 

 w tom, aby byl peň se wšech stran osazen stejně hu- 

 stými wětwemi, beze wšech mezer. K dosažení toho 

 musí raub hned prwní rok po štěpowání zříznut býti až 

 na jedno oko zpět, tak aby i níže ležící spící oka nu- 

 cena byla ke hnání, a stromek tedy zdňlí wyhnal hodné 

 mnoho wětwicek. Druhého roku též se tak řeže, aby ne- 

 byl o mnoho wýš než ostatní wétwe. Též se každoročně 



