114 



po prokleštění koruny působením slunce i vvzduchu po- 

 hodlně wvrůsti a dokonale dozráti. Wětwe musí se hezky 

 zkrátka zřezali, aby se sesíhiy, a mohly owoce unésti, 

 protože nemají žádné podpory. 



Jestliže se žádané podoby řezem docílilo, což se 

 obyčejně stáwá za 3 neb 4 léta, musí se na to dbáti, 

 aby se w této podobě udržely; což se stane, když každo- 

 ročně zkrátíme jejich letorůstky, a wětwe, které by twái'- 

 nost hyzdily, uřežeme a odstraníme. Při každoročním 

 řezání musí se předewším na to hleděti, aby byly wětwe 

 w stejné dálce od sebe, a podoba příjemná oku. 



§. 16. 

 O času řezáni zákrsku. 



Jak brzo lupení se stromu spadne a sťáwa jeho zí- 

 mau zhauslne, nastáwá jeho zimní spánek a tak jakási 

 nečinnost. Od toho času, až když zase jeho šťáwa zřidne 

 a počne obíhati, dá se se stromem nakládati dle libosti, 

 a může se po celau zimu řezati. Ze ale při učiněných 

 ranách častěji mohau tuhé mrazy stromkům uškoditi, oka 

 blíž řezu pokaziti a celé wětwe wysušiti, jest nejpříhod- 

 nější ke zřezáwání zákrsků měsíc Březen; zwláště nemá 

 se řezání nikdy před tím měsícem konali při stromo wí, 

 které má dříwí příliš řídké a wětwe duté, jakož jsau 

 broskwe a meruňky. I stromky owoce jaderního nemají, 

 když jsau na zimu wysazeny, hned na zimu, ale až z jara 

 býti přiřezány. 



O prwn/m a druhém uwazoiváni zřezanijch zákrsku. 



Wětwe zřezaných zákrsků musí býti hned při ře- 

 zání náležitě w stejné dálce přiwázány k odrům. Každá 

 wětwička musí býti uwázána sama pro sebe, aby snad 

 na některém místě nebylo mnoho wětwí a na jiných zase 

 prázdná místa. Wětwe se nesmí nikde křížiti, nebo je- 

 dna přes druhau uwazowati, léčby toho žádala potřeba, 

 aby se ukryla nějaká prázdnina. Jeli některá wětwička 



