iž>5 



musí se wetew silnější zrezali welmi krátce, až třebas na 

 jeden prst, a slabší se ponecbá celá; lak se šťáwa w tlusté 

 wétwi promění a zastawí; naproti tomu slabší ale delší 

 šťáwu onu přitáhne, a tak se w tlauštce oné wyrowná. 

 W této případnosti mohau se silné wétwi ponechati malé 

 wétwičky, jsauli tu jaké, aby něco oné šťáwy spotřebowaly. 

 Pakli ona dwě oka w prwním roce wyženau wětwe 

 stejné tlusté, zkrátí se tyto w příštím jaře na osm ok. 

 Takto se pokračuje, a nejwyšší wýhon podrží se co ja- 

 lowá wétevv, čímž se hlawní wétew udržuje. Wšecky wé- 

 twe musí uwázány býti ležatě a rownowážně, neboť rowně 

 stojící přitáhnau hned vvíce šťáwy, jiné přerostau a pře- 

 káži takto stejnému rozděleni šťáwy. 



§. 26. 

 DalU prawidla řezáni slrcmil brcskwoivých a cpatrmváni jich 



we .stáři » 



Nejhlawnější prawidlo při stromowi broskwowém 

 jest, aby bylo hned zmládí zkrátka zřezáwáno. Ač je- 

 dnomu kolikrát přichází lito, nejkrásnější wětew zříznauti, 

 nesmíme jich předce šetřiti, sice by ostal strom dole 

 nahý, protože nesné dřiwí po donesení owoce uschne. 

 Předce ale musí opatrný zahradník při řezáni broskwí 

 zachowati míru, a dle powahy, růstu, stáří a jiných setká- 

 wajících se okolností jeho bujnost mírniti, nikoliw ale 

 •zcela potlačiti. 



Upomenuto budiž, že při broskwích štěpowaných na 

 podnože mandlowé musí štěpař nechati wice dřiwi než 

 u takowých, které jsau štěpowány na podnožích slíwo- 

 wých; nebo poněwadž broskwe na mandlích silněji že- 

 nau, cauwlyby silným řezáním we swém růstu zpět, a 

 jejich oheň nebylby jen umírněn, ale udušen; takowýto 

 strom obyčejně zachází. Wždy musí zahradník hleděti, 

 aby wzniklo hodně mnoho jalowých wětwiček, nib po- 

 tom neschází na owocných; kdyby kdo hleděl docíliti jen 

 owocných, tyto, jak již řečeno, po doneseni zhynau, a tak 

 by se broskwe blíže pně a hlawních wětwi stala nahá. 



Řeželi si kdo na jaře broskwowé stromowi sám (na 



