136 



odřezáwáníiH wětwí nebylo naděláno mnoho ran. Kdí 

 z jednoho oka puoí wíce než jeden pupen, musí oslaí 

 jen jedno oko ; slabší a neprawidelné se odilípnaiil 

 Wetwe, jichž jsme s rozwahau ponechali, nechají se růst 

 až do zimy bez překážky, pak se ale w příštím jaře ná^j 

 ležilě přiřeží. W lete musí se strom častěji prohlídnauti; 

 a kdeby co nepravidelného wynikalo, u)usí se časně, ale 

 rozumné odštípnauti. 



Časně na jaře, než pupeny zcela nabotnají, musí se 

 staré a suché dříwí wy řezati, a nowé náležité rozwésti ; 

 co je na něm zbytečného, aneb byloliby kde mnoho 

 dříwí, musí se odejmauti. 



Malé postranní wétwičky na wywolených mladých 

 wétwích musí se hladce odříznauti, a tylo samy déle neb 

 kratčeji dle swé síly přiříznauti; slabší se wíce zkrátí, a 

 silnější se ponechají delší; neb čím kratší jest řez, tím 

 silnější dříwi se nasadí. Wšecky staix' pahýly čistě se 

 odřeži. 



§. 33. 

 OUtrowdni a řezáni strorml třelncivijch, na cdíích. 



Mnozí štěpaři pěstují i třešně na odřích; ale toto 

 nemohu nikterak schwalowati, protože žádná třešně ře- 

 zání ráda nesnáší, a tím podléhá jen mnohonásobným 

 nemocem. Také poněwadž třešňowý strom má na špič- 

 kách swé owocné wétwičky, okrádá se hospodář tímto 

 řezáním každoročně o mnoho owoce. Wždy a bez roz- 

 dílu každý lépe učiní, když třešňowý neb wišňowý strom 

 wede a růsti nechá beze wšeho řezání co wysokokmen. 

 Chtělliby kdo nějakau třešni wésti předce na odřích, 

 k čemužby se ještě nejwíce hodila cermi xpaneUká srdeční. 

 třeSné, zachowej při rozwádění a řezání tatáž prawidla, 

 jako u meruněk; jen s tím rozdílem, že se musí wšecky 

 wétwičky owocné šetřiti a nůž se jich nedotýkati. Při 

 každém zřezáwání třešní musí se také na to hleděti, aby 

 nad každým okem owocným bylo nějaké oko dřewné; 

 sice owocná oka pohynau, a wětcw zaschne. 



