22 i 



ním třešní chtěl seznámiti, čti knihu Jiřího Liegla/) w níž 

 on saustawu znamenitého znatele třešní Truchsesa uwádí ; 

 nebo čti německy sepsanau knihu o třešňowých strojních 

 od Truchsesa samého. **) 



Poznamenáni, ml. — malá jest třešně jen asi tak welká jako naše 

 ptáčnice neb třešně planá ; 



prost. — prostretlně welká jest, která se od malých třešni swau 

 welikostí mnoho nerozděluje, j;>ko sladká srdcowá májowka ; 



n>. rvi. — welmi we iké nazywaji se třešně, které máji skoro 

 caul we průměru, j^^^^o : hollandská welká kněžka a welká černá 

 chřupawka ; 



wl. — welké jsau, které se dle welikosti swé welrai welkym 

 bliži, jako ku ph ostheinika. 



Stopka nazýwá se dlauha, když je delší než dwojnásobná wVška 

 třešně; krátká, když y- kratší, a welmi krátká, když je jen tak 

 dlauhá jako wvškřt třešně neb ještě kratši. A wšak délka stopek 

 není wždy a každoročně stejná 5 w mokrých lélecli jsau tlustší a 

 kratší; w teplých a pěkných delší a tenši. 



II. Popis jednotliwých druhů. 



A. Třešně. 



a* Treiné éemé s bartvitvau Hátvau, 



1. Taíarka, tartarische Herzkirsche. (wl Čer.) Třešně 

 tmawočerná, wehni weUká, hbé chuti, šťáwy černo- 

 čerwené, masa též takowého a chutného. Owoce 

 zraje w měsíci Cerwenci. Podobu má skoro tříhra- 

 nau, stopku swětle zelenau, sedící we hlubokém důlku. 

 Pecka má podobu srdcowau, a jest welká. Strom 

 roste bujně, dosahuje znamenité wýšky, a hojně 

 nasazuje. 



2. Černá Biitnerka, Qobřice), scliwarze Sfeinitzer 

 Hiese, oder schwarze Buttners-Kirsche. (w. wl. Cer.) 



*) Systcmatische Anleitung zuř Kenntniss der vorziiglichsten Sorlen 

 des Kern-Stein-Schalen- und Beerobstes von Georg Liegl. Wien 1825. 

 **) Systemalisťhe KlassiGkalion und Besclireibung der Kirschsortcn 

 von Frtihcnn Christian Truchsess. 



