236 



Zelené obořeší přechází brzo we shnilotinu, a tauto 

 skořápka zčerná, kterážto načernalost později i jádra učiní 

 načernalá neb aspoň neauhledná. Jak brzo se spozoruje, 

 že obořeší od skořepiny pauští, musí se ořechy wylaup- 

 nauti. Pakli ale zewnitřní strana obořeší nebyla černá, 

 nesmí se ani nitky obořešiny nechat zčernati, aby tím 

 skořepina nezčernala. 



Jsauli ořechy w prawý čas wylaupnuty, nesmí se 

 hned dáti na hromady, protože jsau ještě čerstwé a mo- 

 kré; nýbrž musí se rozetříti, aby skořepiny nezčernaly a 

 jádra nezplesniwěla. Takto skořepiny ostanau žluté, pěkně 

 wyschnau a ku každé potřebě býwají wítané. Jestliže 

 pronědbáním neb z jakékoliw jiné příčiny skořepiny předce 

 zčernaly, musí se několik dní před prodejem hoditi do 

 nějakého sudu ; na ně se nalije obyčejné wody, a dobře 

 se ostrým koštem oškrabán. Majíli ořechy slaužiti k liso- 

 wání oleje, musí se jádra dobře usušiti, nikoliw ale na 

 slunci, siceby nebylo tolik oleje ani tak dobrého. 



Ořechy nám zriámé dělí se w dwojí; ewropejské a 

 americké. 



I. Nejznamenitější ewropejské druhy jsau: 



1. Obecný podlauhlý ořech. Jest jeden z nejlepších, 



má plné jádro, a skořepina není silná. 



2. Tenkoskoíepý ořech. (Papiráh). Nechá se lehko 



rozmačkowat prsty, a jádro newyplňuje celé skoře- 

 piny ; jest špičatý a podlauhlý. Strom jest citliwý 

 na mrazy. 



3. Obyčejný kulatý ořechy jest dobrý a má plné jádro. 



4. Welký a malý kamenáčj obyčejně se potřebuje 



k lisowání oleje. Tento druh jest welmi nesný a 

 trwanliwý. 



5. Ivrapac, Pferdnuss. Jest nejwětší z ořechů, a časem 



tak weliký jako míšeňské jablko; než nebýwá sko- 

 řepina jádrem wyplněna, a má u wnitř silnau kůži. 

 Tento druh jest welmi chaulostiwý na studené po- 

 wětří a přímrazky. Owoee osazuje jen jednotliwě, 

 a proto nezasluhuje žádné poz.ornosti. 



