837 



II. Americké ořechy, z jižní Ameriky teprwa w po- 

 zdějších časích do Ewropy přinesené, nezasluhují žádné 

 pozornosti. Mají sice býti na studené powétří otuženéjší 

 a trwanlivvéjší než ewropejské ; ale owoce jest malé, má 

 welmi twrdau skořepinu, a nehodí se k jinému než k li- 

 sowání oleje. 



KAPITOLA II. 



O kaštane clu 



Kašlanowý strom pochází ze Řecka, a sice od mésta 

 Kastana w Thessalii, odkudž i jméno jeho. Odtud se wsude 

 rozšířil, a nalézá se jak pro swé dobré owoce tak i dříwí, 

 které se k trwanliwým stawbám lépe hodí než dub, welmi 

 četné we Španělích, Portugalsku, Francauzích a we Wla- 

 ších. Kaštanowý strom dosahuje wýšky nejsilnějšího dubu, 

 a daří se w každé půdé, zwlášté miluje půdu suchau a 

 kamenitau. Osazuje owoce brzy, ale jen na mladém dříwí. 

 Z wétšího dílu rozmnožuje se strom kaštanowý kla- 

 dením owoce, a wšak také očkowáním a raubením. Rau- 

 bowání koná se pozdě na jaře, totiž ku konci měsíce 

 Dubna, protože strom kaštanowý welmi pozdě žene. Za 

 rauby hodí se toliko letorůstky z mladých, nikoli ze sta- 

 rých stromů, protože tyto krom špiček žádných ok ne- 

 míwají. 



Při raubowání musí se nůž do pláně hnáti welmi 

 zpowolna, protože jsau mladé kaštany welmi štipné ; a 

 učiněný na raubu klínek musí rozkal dokonale wyplniti. 

 Ačkoliw kaštany od semene swého se dobře daří, 

 predce se štěpují, protože jsau potom mnohem wýteč- 

 nější a wětší. Očkowání kaštanu může se státi na dwojí 

 spůsob, buď do jarního oka, totiž w měsíci Dubnu, neb 

 do letního při sw. .Jakubu. Poněwadž jsau citliwy na 

 mrazy, raději se kladau na jaře asi 5 caulů od sebe; po 

 roce neb dwau létech přesadí se do školky. 



