250 



neb jako pyř se množí, až píidu zaneřádí. Z jara neb 

 na podzim odtrhají se lodyhy s kořínky, slaupky jejich 

 až na ly^j neb 1 střewíc se zkrátí, a rozsázejí se na 2 

 neb 3 střewíce od sebe do řadu. Pak se každoročně 

 časně na jaře wsecky lodyhy, které již nesly owoce a 

 uschly, odřeží, a wsecky dále od kořenů wylézající wý- 

 pučky se ulámau ; sic by brzo celau zahrada zaneřádily. 

 Aby se keře nerozlézaly, nejlépe jest jim místo wyzdíti. 



Nejznámější druhy malin jsau : 

 1. Cerwená malina, Rubus Idaeus fructurubro, Owoce 

 wypadá co polokaule, a sestáwá z malých srostlých 

 jahůdek, z nichž každá na sobě má maličký wlásek 

 a u wnitř malé semínko, jehož není při snědku ani 

 znamenati. Barwu má swětle čerwenau; maso je 

 šťáwnaté, obzwláštní lahodné chuti a wůně. Zraje 

 w měsíci Cerwenci a Srpnu. 

 "Z, Bílá malina, Rubus Idaeus fructu albo. Jest jen 

 odrodek předešlé, čerwené, má jen něco méně wůně, 

 ostatně jest stejně sladká a chutná. 



3. Anglický dwakrát iiesaucí čerwený malinník. 



Jest jako naše obyčejná malina, jen že dwakrát 

 w roce osazuje owoce, ponejprw w obyčejný čas, 

 po druhé w Září neb ještě později. 



4. Anglická dwakrát nesaucí bílá malina. Jest 



jen odrodek prwní, a osazuje též tak, jen že má 

 bílé owoce. 



5. Černá malina. Jest podobná našemu polnímu 



ostružiní. Chuť má též takowau. Zraje později 

 než jiné malinowé druhy. Lodyhy býwají na podzim 

 welmi krásné, namodralé. 



