136 A* TENYKSZTES 



inert a* gyengébb birkának gyengébb a* szőre. 

 Minden a^ mi az Astlicniára viszi az állatot , bő- 

 rét és szőrét is lágyítja, gyengíti : innen van az, 

 liogy a^ koplaló birka gyapja finomabb , mint az 

 igen is sok eledellel tartott birkáé ^s a^ t. De liát 

 lovainkat mire neveljük? hogy azoknak is sző- 

 reikkel kereskedjünk? gyengéknek 's tehetetle- 

 neknek akarjuk e nevelni ? 



Ugy látszik tehát hogy tenyésztő Barátom 

 okoskodása bizony nem áll jobb lábon, mint ha 

 azt mondotta volna: '■Soroksárnak, Ketskeniét- 

 nek ^s a' t. legrövidebben megyek Szegedre , miért 

 ne melietnék Soroksárnak , Ketskemétnek 's a' t. 

 legegyenesebben Lőcsére is. 



Az Angolok a^ tellyesvérü lovat, csak a^ 

 nemzetségbéli , de igen igen távol való rokonok ; 

 vagy egészen idegenek de egy fajtabéliek páro- 

 sodása által nevelik. A^ kakast, mellyet utóbb 

 mint kappant az asztalra adnak , azon az utón 

 tenyésztik, mint az említett vékony csontú ju- 

 hokat. A^ viadalos kakast pedig, mellyet dia- 

 dalomra nevelnek , azon az utón tenyésztik , 

 mint a^ versfutó lovat. És így éppen azon fajta- 

 béli baromfi, a' systematizált párosodás által, 

 több nemzések után vagy csont és in nélkül való, 

 lágy, kövér, és jóízű madár fog lenni, és az 

 asztalra szépen illenni ; vagy egy sovány , csontos , 

 inas és bátor állat válik belőle , melly ellenkező- 

 jével halálig megvivni kész. A* mi baromfiaink 

 sem harczra , sem az asztalra nem igen valók ; 



