NKMELLY FÓ VONÁSAI. 143 



Azonban nem könnyű, mogAallom egy An- 

 gol Vcrsenczó Lobul, nielly nyúlánk, batul tán 

 magasabb mint clol , fejét földre tartja, farkát 

 nem ^ iseli 's a* t. a* Xemzóerőt ^ kinézni , liogy 

 ú olly lovakat nenizjen , mellyek kanlárosak, 

 nyakkal fővel farkai felfelé, kurta derekúak, 

 mozgók *8 a' t. legjenek. Azt csak *• Gondolomra , 

 lehet tenni 's azért mint már többször mondám, 

 nincs szükségesebb mint számos Ménló , bogy 

 azokbul válogatni lehessen. IJa azt kérdenénk, 

 ^hát ók magok miért ollyanok, hogy nekünk nem 

 tetszhetnek ^s nem nékünk valók, arra azt felel- 

 hetnénk, hogy annak oka eg}'edül a* futáshoz 

 A aló kora elkészítésekben fekszik. Nem nag>'on 

 természetes e, hogj^ azon ló testi állásának egé- 

 szen ktilömbözónek kell lenni, a' ki csak nem 

 élete kezdetétül fogva egy különös Gymnastiká- 

 l)an él, a* hol mód nélkül sokat jártatják lépés- 

 Ix-n; ügetve, rövid vágtatva soha; a*hol minden 

 iparkodás arra megyén , hogy leghidegebb vérű 

 és phiegmatikus, hogj- legkantáratlanabb legyen, 

 lábait alig emelje a' földiül, fejét lefelé tartsa 

 's egészen az elejére dűljön! 



Azon bevett Talpígazság ^Eg}'cnló egyenlőt 

 iH 111/ , annyi kivételeket szenved, hogy alig 

 lehet közmondásnál egyébnek venni. Ila emberek- 

 hez hasonlítjuk a' dolgot, nemigen szembetűnő 

 <- a* moiidothiak igaza? Hány cgyem>s hatalmas 

 (iranatirosnak Tót aí}ja és anyja csak egy kis 

 görlif |tár — ugy hog) nem hánnilliaf a/ rnibiT 



