161 



MIT KELLENE TEHÁT NEKÜNK TENNL 



Közelítünk most már azon állóhelyhez, a' 

 honnan, a^ ködben merült Tájt lassan lassan 

 a' homálybul kiemelkedni , és a' külömh Kör- 

 n) ülmények Testescdését ^s Megüllepedését tán 

 s/emlélni , és egymáshoz illóbb Arányban ^s 

 Usszeköttctésben fogjnk látni. Azonban bár mi 

 nagyon szeretnék is cg}'szerre oda ugrani , és 

 rddigi okoskodásaimat ILizánkra alkalmaztatni 

 ■'s mind azt a* mi ekkoráig lélektelen Test volt, 

 \égtérc életbe hívni; azért még is némelly Ál- 

 taljánosokat még elóbb, bár mi unalmasok le- 

 jryenek is , érintenem szükséges ; ne talán ha 

 rg)szerre a^ VOlgybül szaladva mennénk-fel a* 

 I légyre — a' közben fekvő Meredek némellyck* 

 jiek esmeretlen maradjon. 



Es azért állapodjunk még meg egy kicsinyt 

 *8 tegyünk magunknak ellenvetéseket, nehézsé- 

 geket. Eg}' részről rsendes hiílegvérü Ellenezés, 

 más rés/rül forró de ki nem rsa))ongó Indu- 

 lat *8 erós , állhatatos végrehajtó Akarat, a^ Vi- 

 lágban elóbb utóbb mindent legszebb Rendbe *8 

 legnagyobb Egyenlósul} ba hoz. A* Nyomás és 

 Ellennyomás, ha egyenlő sulyu, tartja az örök- 

 kévaló Mindenséget abban a* mennyei Eg)'ben- 

 liangzásban, melly minden elneniromlott Léteibe 

 bnldogMágdt önt; az ére/teti a* Halandókkal pil- 



II 



