N K K Ü N K T E N N I. IG9 



nem ád árnyékot, ismét fciszáutatja. Melly ke- 

 vesen hapjnák buzájokat békével megérni, ha 

 szinte nungyárt vetés után nem züidülne. Ha- 

 zánkban ritka a^ Komló-Termesztő. 



De hát azok , kik mindég azt forgatják n} el- 

 veken *Ez mind jó, az tagadhatatlan; de csak 

 lassan; még az idó nem alkalmatos hozzá, a* 

 dolog még nem érett-meg. Azonban némelly dol- 

 gok soha meg nem érnek , azokat ^ éretlenül , akár 

 mi bajosan essék is, kell megemészteni. Egy 

 körülsánczolt Várt, melly ágyukkal ^s számos 

 gyalogsággal van védve, jó idővel, jó alkalma- 

 tossággal *szépmegérettségben megtámadni nem 

 lehet; akár hogy kerítgetik , annál többet lőnek , 

 *B ezen ^Akarom és Nem is, köztt , több 

 Legénység hull-el , mintha minden Czifrázás 

 nélkül néki rohanna a^ Sereg. — A' fíisvénynck 

 soha nem utaz az óra, hogj- adjon. Azönnszerető 

 líazaíinak soha nem derül fel az a' nap, hogy 

 a* Honn Oltárára áldozatot vigyen. 



^S hát a* Költeményekkel hogy áll a* 

 dolog? A' mit ló rsak valaha végbevitt, kétféle- 

 képpen tudjuk, valamint a* Cörög Tíistóríát; 

 cg}'ik oldala Mese , másika pedig Valóság. A* 

 mi a' Mesét illeti, meg keli vallanunk, hogy 

 az a* Ló dolgában nálunk nagyon széles kiterje- 

 désű; — a* mi ])edig Valóság, annak köre igen 

 igen keskeny. 



Nem mulaszthatom-cl mind azokat, kik eb- 

 ben <V tárgyban világosan látni akarnak, aláza- 



