NEKÜNK TENNI. 171 



Normandi Lovaink ellen, majd meglátjuk, mi 

 lessz a' vége „ Látták is végét 's magam is lát- 

 tam egj'kor Amicnsbcn egy hatalmas franczia 

 vasas Tisztet egész gálában ; elól hátul panczé- 

 lozva, lófark-fehér-forgós sisakkal, jó kihevert 

 vacskos Normandi Lován , egy elkészültt Angol 

 tellyes\érü Ló ellen kikelni, mellyen egy kiinnyü 

 kis g>crek ült. De nevetséges volt kimenetele! 

 A' bátor Katonatiszt soha el nem értheté, "mi- 

 ként futhatá ki őtet egy olly hitvány gyerkő- 

 cze !. *S illyenek után kinek lehet rossz néven 

 venni , ha magát a' Ló dolgálioz ug} an csak értő- 

 nek hiszi. 



Ep} szer , még g}ermek koromban egy Csu- 

 kát fogtunk *s olly nagynak láttuk, hogy lega- 

 lább 20 fontosnak tartottuk ; pedig nem volt 

 több 11 fontnál. Be haragudtunk, hogy a* ház- 

 nál egy avult Statera került eló, mert ha az 

 nem lett volna, csendes lelki esmerettel legalább 

 is 18 fontnyinak nyomhattuk > olna belé meséink- 

 be. — Máskor egy Özet lőttünk : de ez már bizo- 

 nyosan van 80 font! Szerencsétlenségünkre azt 

 is megmázsáltuk, és 3S font lett belőle, és a' 

 szép mese, mellben annyi vadászpajtásunk csu- 

 dálkozott volna , szétoszlott. így van Zöld INIarczí, 

 Angyal Bandi ^s a' t. meséivel is , — semmivel 

 8C külümben. Majd sokan fognak haragudni, 

 mint én künnyíi csukámra, könnyű őzemre, ha 

 lovaikat mértékre , az az , a' pályára fogják vinni , 

 mert ott minden mesének vége szakad. 



