242 lí K R E K E S Z T K S. 



Tudom liogy a mit kiki Hazájának Gyara- 

 podására, bár mi nagy áldozatokkal volna is 

 összekapcsolva, egyedül tiszta kötelesség Érzésé- 

 biil fog tenni , azt senki nem fogja Észbódulásnak , 

 vagy a^ felhevült Képzelet Tévedésének tartani. 

 Tudom hogy azt senki nem fogja kérdésbe venni, 

 hogy a' dolog csak akkor boldogulhat, ha kiki 

 tehetsége szerint járul hozzá. Ha mindegyik azt 

 mondja ^De én magam mit tehetek, akkor 

 természetesen egyik se tesz semmit; ha mind 

 cgyikazthiszi^hogy ő tőle függ a' Siker, 

 akkor mindegyik ereje szerint dolgozik. A" Ma- 

 gyar-Bajnok nem tekint jobbra balra , követi e 

 Pajtássá; ó mindegyben megyén az Ellenség 

 felé, mert felesküdő Királyához, Zászlójához, 

 és nem veszi gyenge lélekkel számba ^Mi lessz 

 belőle, hanem vagy híven 's dicsőén hal,? vagy 

 az Önnmegelégedés Elmecsendjében folytatja nap- 

 jait, ha Babérkoszorút homloka körül senki nem 

 font is. 



Ha némellyeket nyersen mondék-ki , jó szán- 

 dékbul esett. Az igaz Barát nem hizelkedik. 

 Megbántani senkit sem akartam. Ha még is né- 

 mellyek egyet 's mást tán magokra vennének, 

 arrul nem tehetek. 



Sokan azt fogják megjegyezni ^ hogy Ujat 

 nem mondottam 's hogy ők, mind azt, a" mit 

 előadtam, már régen tudták,. Annál jobb! de 



