9 



Själfva skrifvelsen finnes, dock ej i original, i Riksarkivet bland Collegii 

 medici handlingar 1754—60. Beträffande den därtill hörande berättelsen om 

 matnyttiga wäxter se längre ned på denna sida. 



' Den svåra hungersnöd, som i Sverige rådde på grund af missväxt 1756, 

 föranledde, såsom af ofvanstående framgår, Linné att till Kgl. Maj:t ingifva en 

 skrifvelse med uppgift på en del inhemska nödbrödsämnen. Den inkom den 

 9 Mars 1757 och remitterades af Riksrådet den 11 s. m. till utlåtande af GoUe- 

 gium medicum. Vid dess sammanträde den 4 April upplästes Linnés skrift, lik- 

 som ock en annan af anonym författare till Kgl. Maj:t senare ingifven, hvari 

 franihälles s. k. qvickrots användbarhet såsom näringsämne, och härvid för- 

 klarades, att »Collegium hade emot de i bägge dessa skrifter upgifna wäxters 

 bruk til matredning ej något at ärhindra, emedan desamma ej på något sätt 

 skada eller innehålla något farligit för människio kroppen, i följe hwaraf Herr 

 Archiatern och Praeses anmodades at i morgon i Rådet aflemna Collegii tan- 

 kar öfver detta ärendet, samt at Collegium i underdånighet styrker til desse 

 wäxters nyttiande til de ändamål, som auctorerne föreslagit». 



Frågan förekom åter i Riksrådet den 5 April, hvarvid »Hans Excellence 

 Herr RiksRådet Baron Scheffer berättade, at Archiatern Beck till följe af den 

 i går Collegium medicum gifna befallning, at utlåta sig om ett af en Anony- 

 mus upgifwet project till förekommande af hungersnöd wid existerande Spanne- 

 målsbrist, medelst Radix Graminis eller Qwickrot, som till bröd med nytta bru- 

 kas kan, hade gifwit Hans Excellence tillkänna, at sådant ej wore något nytt, 

 utan tillförene bekant, samt at Archiatern Linnaeus uti dess d. 9 sidstledne 

 Martij till Kongl. Maij:t ingifne underdåniga Memorial, som den 1 1 ejusdem 

 till Collegium medicum blifwit remitterat, ibland andre örter och wäxter, till 

 brödfödan tienlige, äfwen hade uppfördt qwickroten, samt beskrifwit huru den 

 borde tillredas. 



Förenämnde Archiatern Linntei beskrifning uplästes, såsom af Collegio 

 Medico approberad, och fants godt at Collegium anbefalles den samma på 

 publique bekostnad trycka låta och nödiga exemplar deraf till orterna afsända 

 till underrättelse för allmänheten. 1 följe häraf funno ej deras Excellencier 

 någon anledning at tillägga den obekante Auctoren något praemium för dess 

 således upgifne påfund om qwickrotens nyttiande, som och det tillförene wore 

 en nogsamt bekant sak». 



Collegium medicum utgaf till åtlydnad häraf: Ärchiaterns och Ridda- 

 rens af Kongl. Nordstjerne Orden Carl IjiNyJBi Berättelse om The inhem- 

 ska wäxter, som i brist af Säd kunna användas til Bröd- och Matredning, 

 Stockh. 1757. Denna Berättelse har ofvan aftryckts, då Linnés manuskript ej 

 kunnat anträffas. 



^ Plantce esculentcc patria, Ups. 1752. — Samma år utkom i Stockholm 

 Plantoi esculentce patrice eller våra inlänska ätelige växter . . . et Acade- 

 miskt snilleprof år 1752 den 22 fehr. på Latin, och nu med någon till- 

 ökning på modersmålet framställdt af Johan Hiorth. 



' Carl Gustaf Löwenhielm, född 1701, justitie kansler 1747, friherre s. å., 

 president i Svea Hofrätt 1750, grefve 1762, kanslipresident 1765, död 1768. 



* Antagligen Johan Ulric Wertmuller, någon tid medicine studerande i 

 Upsala, sedan innehafvare af apoteket Lejonet i Stockholm, död 1712. 



