11 



Den utmärkta höga Nåd Eder Kongl. Maj:t härigenom skulle 

 allernådigst täckas låta mig wederfaras, skal för mig blifwa den 

 gladaste upmuntran at til Eder Kongl. Maj:ts och Fäderneslandets 

 tjenst använda de dagar som Försynen mig ännu unnandes warder, 

 under det jag med undergifnaste trohet och nit til dödsstunden 

 framhärdar, 



Stormäktigste allernådigste Konung, 

 Eder Kongl. Maj:ts 



allerunderdånigste och troplichtigste 



tienare och undersåte 



Carl v. Linné. 



Originalet i Riksarkivet (Biographica). Endast underskriften af Linné. 



^ Denna ansökan anmäldes hos Kgl. Maj:t den 1 Maj 1776, hvarvid resol- 

 verades: »Som Kongl. Maj:st ogjärna wille lämna sitt Nåd. tillstånd til des an- 

 hållan att få afstå sin sysla til sin Vicarius; sä wille Kongl. Maj:st i nåder up- 

 draga Hr R. R. Grefwe Rudenschöld at förmå Linnée til quarblifwande wid 

 syslans utöfning, hwaremot Kongl. Maj:st wore benägen och fant äfvi^en billigt 

 tillägga honom den efter Rosenstein lediga blifne Emeriti Professoris Lönen; 

 och skulle Kongl. Mai;st desutom med särdeles nöije anse om Consistorium i 

 Upsala på något widare sätt utan Academiens gravation skulle kunna formera 

 des förmåner». Detta gick ock i fullbordan, sedan Grefve Rudenschöld anmält, 

 »at Linnée med underdånigste erkjänsla af Kongl. Maj:ts Nåd, förblifwer wid 

 sin innehafwande Sysla, emot de honom i Nåder bewiljade förmåner». Kungl. 

 Maj:t befallde nämligen den 18 Juni, att »ordres afgår til Academie Cancelleren 

 at inställa honom uti Lönetilökningen>^ samt förklarade den 1.5 Juh, att i enlig- 

 het med Consistorii förslag bewiljades »Archiatern von Linné och des Barn besitt- 

 nings rätten å Upsala Academie hemman Ubby». (Riksarkivet, Cabinetts Ar- 

 chivet T. II och III.) 



Den ekonomiska fördel, som härigenom tillskyndades Linné, var ytterst 

 ringa. Endast halfannat år fick han uppbära den dubbla lönen, och hvad be- 

 träffar Hubby (såsom det vanligen skrifves), hvars egor voro »öfverallt samman- 

 blandade» med det angränsande Hammarbys, så innehade Linné redan förut 

 detsamma på arrende för samma afgift, som det äfven sedan ålåg honom att 

 erlägga. Den enda vinsten af »detta wedermäle af Consistorii Academici wäl- 

 wilja» bestod alltså endast däri, att arrende-kontraktet ej kunde under Linnés 

 och hans barns lifstid uppsägas, ej heller afgiften höjas. 



