30 



fädernesland skulle åstunda konsten af mig, kunde jag äga dubbel 

 fägnad, som jag är säker, det Riksens Högl. Ständer häldre för- 

 unte mig någon tilbörlig wedergällning, än en främmande, som 

 jag den icke toge med mig utur landet; och tyckes det ej obilligt 

 förtiena något, som kunde gagna det allmänna mycket; hälst som 

 jag kan heligt försäkra, at jag ännu aldrig uptäckt denna konsten 

 för någon dödelig. 

 Jag förblifwer 



Högwälborne Herr Baronens, Öfwerstens och 

 Riddarens 

 Upsala 1761 ödmiukaste tienare 



d. 6 Februarii. Carl Linnaeus. 



Originalet har, oaktadt allt sökande, ej anträffats; afskrift däraf tinnes r 

 Linnean Society och aftryck i Öfvers. af Vet. Akad:s Förhandl. 1859 s. 96. 



' För Linnés metod, att producera äkta pärlor samt de i samband där- 

 med stående förhandlingarna vid 1760—62 års riksdag har bhfvit redogjordt 

 flerestädes, särskildt af Ö. L Fähr^us i afhandlingarna: Om perlfisket och Linnés 

 hemliga konst att befordra perlbildningen hos musslor (Öfvers. af Vet. 

 Akad:s Förh. 1859 s. 89—117) och Utredning af frågan om national-belö- 

 ning åt Carl von Linné vid 1760—62 årens riksdag (Vitt. Hist. o. Ant. 

 Ak. Handl. 1869 s. 289), äfvensom i Th. M. Fries, Linné II s. 380—84, 

 samt af W. A. Herdman i Address delivered at the anniversary meeting of 

 the Linnean Society of London on the 24th of May, 1905. Här må därför 

 anföras endast ett och annat, som står i direkt samband med de af Linné för- 

 fattade skrifvelser, som här meddelas. 



Då under sagda riksdag Secreta utskottets Gam mar Oeconomie deputation 

 förehade till behandling frågan om rikets pärlfiskerier, föranledd dels af den 

 i det föregående omtalade Hedenbehgs afskedande, dels af klagomålen öfver 

 pärlmusslornas hänsynslösa utrotande, föreslog Prosten P. N. Mathesius, en af 

 Linnés studentkamrater, den 17 Jan. 1761, att man borde hänvända sig till 

 denne med begäran om upplysningar och råd. Dessa befunnos ock så mycket 

 mer behöfliga, som af deputationens medlemmar ingen hade något att omförmäla 

 utom Amiralen Lagerbielke, som uppgaf, att »pärlorna böra fiskas i ny, men 

 icke i nedan». Ordföranden, Öfversten Friherre Carl Funck, tillskref därför 

 Linné ett den 29 jan. dateradt bref, hvarpå såsom svar ankom det den 8 Febr. 

 daterade, här införda brefvet. Detta upplästes vid deputationens sammanträde 

 den 11 s. m., hvarefter man »fant godt att genom extractum protocoUi . . . 

 yttra sin benägenhet öfwer bemälde Archiaterns och Riddarens aflämnade be- 

 rättelse». Tillika uppdrogs åt Ryttmästaren Printzensköld, som skulle resa 

 till Upsala, att öfverlemna detta protokollsutdrag. 



Den 18 Februari hade Printzensköld återkommit och »berättade, at han, 

 efter Utskottets anmodan, uti Upsala angående pärlefiskerierna tält med Herr 

 Archiatern och Riddaren Linnj-:us, hw^ilken ytterhgare aflämnat ett pro Memoria, 



