32 



ligen Riksens Ständer beslutat, att en enskild man, köpmannen i Göteborg P. 

 Bagge, skulle för en summa af 6000 dir smt. fä köpa Linnés liemlighet med 

 hänsyn till pärleympning, beslöts, att honom skulle tillställas »en fullständig 

 beskrifning, hvaraf duplicatet bland Secreta Utskottets handlingar behörigen 

 skulle förvaltas». Detta har dock, oaktadt allt letande, icke kunnat anträffas. 

 Hurudant Linnés tillvägagående för pärlors frambringande var, framgår emellertid 

 af protokollet för den 27 Juli 1761, då »Cammar- Oeconomie- och Commerce- 

 Deputations Cammar Oeconomie Utskotts deputerade till pärlefiskeriernas upp- 

 hjelpande i Riket> sammanträdde och Linné var närvarande. Se närmare 

 härom Öfvers. af Vet. Akad:s Förhandl. 1759 s. 99—102. 



2. Naturhgtvis menas här: i Sverige eller i Europa. Att kineserna 

 sedan länge egt en sådan förmåga, omtalar ju Linné själf i det ofvan under n. 7 

 meddelade brefvet. 



3. Antaghgen började Linné strax efter sin förflyttning till Upsala att 

 i Fyrisån experimentera med frambringande af pärlor i vanliga flodmusslor. 

 Detta framgår däraf, att han redan 1748 kunde meddela såväl Haller som 

 HÅRLEMAN, att han lyckats härutinnan. Att han ej vidare fortsatte härmed, 

 torde vara att tillskrifva dels saknaden af verkliga pärlmusslor vid Upsala, dels 

 HÅRLEMANS svar, hvilket väl ej kunde annat än verka afkylande på Linnés ifver. 

 >Förwänta aldrig, min princeps», skref nämligen denne den 21 Juni 1748, 

 »någon belöning af en förnuftig regering för den, som skulle göra pärlor . . . 

 ty så snart konsten blefwe bekant, måste ju nödwändigt pärlorna falla i wan- 

 prijs och ej blifwa mer ansedda, än hw^ad man annars kan med händer till- 

 wärka». — Enligt Heldman (anf. st.) finnas original-musselskalen och de af 

 Linné franibragta pärlorna ännu bland hans samlingar i Linnean Society. 



4. Härmed afses utan tvifvel den skuld, hvari Linné nödgades sätta sig 

 till följe af det kort förut skedda köpet af Hammarby och Edeby, och hvaröfver 

 han högeligen oroade sig. 



11. 



Pro Memoria. 



Till pärleplantering skulle jag oförgripeligen tycka att Purki- 

 jaiir i Luleå Lappmark woro bequämligaste stället. Ty då jag 

 där war åhr 1732, funnes där ännu en otrolig myckenhet Pärle- 

 musslor i Caratselfwen, som stryker där förbi och giör en stark 

 fors. Där lågo på stranden en oändelig quantitet upbrutne pärle- 

 musslor, uti hwilka man sökt pärlor; men icke des mindre sågs 

 hela botten i forssen, på 2 famnars diup, aldeles täckt med desse 

 musslor som lågo och gapade, men tillslutade sig, då wattnet rör- 

 des med tången under uptagandet. Den som skall resa hit måste 



