51 



* Sedan alla examina och disputationer blifvit fullgjorda, måste den, som 

 ville blifva promoverad till medicine doktor, dels författa en uppsats, hvari redo- 

 gjordes för diagnosen och behandlingen af ett af fakulteten Iramställdt sjuk- 

 domsfall, dels hålla en offentlig föreläsning, en s. k. lectio pracursoria. 



* Om de här uppräknade licentiaterna torde följande böra meddelas: 

 Johan Darelius se ofvan sid. 49. — Jonas Kjernandek, född 1721, död 1778 

 såsom praktiserande läkare i Stockholm. — Johan Otto Hagström, född 1716, 

 provincial-medicus i Östergötland, död 1792. En af Linnes mest begåfvade och 

 honom tillgifna lärjungar. — Lars Klase, född 1722, en tid provincial-medicus i 

 Jönköping; dog 1766 i största elände på Stockholms lasarett efter en på grund 

 af ostadigt sinnelag vexlande lefnad. Var respondent ä den första af Linné 

 såsom professor utgifna dispulationen (JDe Betula nana, 1743). — Gottfrid 

 DuBois. född 1725, Förste provincial-medicus i Stockholms län, död 1790. En 

 af Linnés följeslagare på resan till Öland och Gotland. 



^ Kanslern lemnade härtill sitt bifall den V4, hvarefter promolionen egde 

 rum den 27 s. m. Rosén skulle egentligen varit promotor, men alldenstund 

 han såsom lifmedicus kvarhölls vid hofvet, anmodade han Linné att fungera. 

 »Altså utgafs pro^rama 1749 d. 26 April om utlänska promotioner . . . Linnaeus 

 orerade de metamorphosi humana. Myckenheten af auditores, musique, collation 

 och alt war präctigare, än någon promotion tillförene». I motsats härtill är 

 det om promotionen den 12 April 1743, då Linné äfven var promotor, anteck- 

 nadt; »Wid denna acht bruktes ingen Musique, såsom Facultas Medica, långt 

 för detta, all musique wid sHka tillfällen aflagt» (Med. fak:s protokoll). 



22. 



Durchläutigste Allernådigste Arffurste. 



Att Hans Kongl. Maij:t genom skrifwelse till Eders Kongl. 

 Höghet, hwilken Eders Kongl. Höghet under d. 17 februari sist- 

 ledne Consistorio i nåder föreständigat, täckts förklara thes Nå- 

 digste wählbehag öfwer the ringa arbeten, jag likmätigt min under- 

 såtelige plicht, i afseende på fäderneslandets nytta, giöra kunnat, 

 thet ärkienner jag med underdånigst wördnad för then största Kongl. 

 Nådh, som en undersåte någonsin kan wederfaras^ 



Hans Kongl. Maij:tts Nådigste befallning att then samma, genom 

 en uti instundande sommar till Skåne och andra orter i riket an- 

 ställande resa,^ fortsätta, är i lika måtto för mig then krafftigste 

 förbindelse och upmuntran, att med fulkomligaste åtrå hädan äfifter 

 söka, att i hela min lifstid uppoffra hälsa, kraffter och all förmåga 

 till winnande af Hans Kongl. Maij;tts och Eders Kongl, Höghets 

 ofwan högst bem:te owärderliga nåd och åtanka. 



