64 



mål, sotn med min Embetes plickt hafwa gemenskap, icke kan 

 uppå något sådant hafwa afseende. Facultetens tancka, hwilcken 

 Eders HögGrefwelige Excellences högt uplyste ompröfwande under- 

 ställes, är gemensam och uppå lika grund och afsickt bygd. Wi se 

 med olust att Rothman lupit till sitt förderf, och ej welat låta rädda 

 sig. Men detta lärer ej få gälla, när frågan är om ett högre ända- 

 mål, och när eftergifwenhet för en Persons räddande kan blifwa 

 räknad för eftergifwenhet uti det allmännas tjänst. 

 Faculteten framhärdar med djupaste wyrdnad 

 Eders HögGrefwelige Excellences 



underdån ödmiukaste tienare 

 Upsala d. 11 Maji Carl Linnseus Nils Rosén. 



1753 h. t. Dec. 



Finnes i Riksarkivet (Ups. Kansl.-Emb:s Handl.). Renskrlfvet af annan 

 person; endast underskriften (utom Roséns namn) af Linnés hand. 



' Jacob Gabriel Rothman, son till Linnés faderlige gynnare och kunnige 

 lärare vid Wexiö gymnasium, var född 1721 och blef student i Upsala 1741. 

 Under en del af sin studenttid vistades han i Linnés hus och åtnjöt där både 

 undervisning och underhåll. Ar 1747 blef han utnämnd till prosektor och fick 

 sedan tillstånd att företaga en utländsk resa. Då han ännu två månader efter 

 permissionstidens utgång ej afhörts, nödgades Linné, såsom dekanus, anmäla 

 detta i Consistorium (d. ^"/s 1751). Oaktadt upprepade uppmaningar och var- 

 ningar tredskades han att icke återvända, utan kvarstannade i Paris. Till sist 

 förklarades han (d. ^^/n 1755) af Consistorium afsatt, men slapp dock att återbära 

 de under sin själftagna bortovaro uppburna lönerna och stipendierna. Att han 

 äfven hänvändt sig till kansleren, framgår af det här ofvan meddelade. 



Om R:s senare öden må här blott nämnas, att han fick någon befattning 

 i London, dit han efter ett hastigt besök i Sverige 1762 återvände; kom därpå 

 1765 tillbaka till Stockholm och blef samma år af Vetenskapsakademien pris- 

 belönt för en af handling: Skäl och Orsaker til Swenska Folkets Utflyttning ; 

 sysselsatte sig därefter med öfversättning af franska arbeten samt politiskt 

 skriftställen i mösspartiets tjänst, hvarför han till belöning 1767 erhöll före- 

 ståndareskapet för »Handelsbalanscontoiret»; ådrog sig allmän ovilja för den 

 hätska tonen och de våldsamma personliga angreppen i sin politiska publikation 

 Philolaus Parrhesiastes eller den pratsjuke Fritalaren (32 n:r), hvarför 

 han, dä hattpartiet 1769 kom till makten, ansåg klokast att rymma ur landet; 

 återvände dock ej långt därefter till Stockholm, där han afled 1772. 



