81 



rifwit sig änteligen lös och kommit till Hamburg, skrifwer han 

 där ifrån af d. 30 april, att han hoppas wara hos mig innan 

 Pingest. jag som altid warit rädd för theologiska och politiska 

 saker, bör fruchta att någon kunne hos Eders Excellence mig illa 

 uttyda äller anklaga, att jag emottogo denne ifrån Halle i. e. från 

 fiende land, ehuru wåra innocente nöjen med blomster och insecter 

 äro så tierran från krigswäsendet, som att kappas med ågg.^ Ty 

 wågar och fördristar inför Eders Excellence jag allerödmiukast 

 underrätta mig, om jag får lof bemöta denne Doct. Schreber, på 

 wanligit sätt mot studerande och främmande, utan att fela emot 

 manifester wid krig &c., ty i annat fall bör jag aldeles undan- 

 draga mig hans sälskap, ehuru öfvvertygad jag är om hans enda 

 upsåt att lära, och ehuru hos de måst polerade nationer warit 

 öfligt att låta de studerande fritt passera. 



Eders Excellence wisar mig ett nytt prof af sin ogemena nåd, 

 om jag får hugna mig af Eders Excellences befallning här utinnan, 

 att jag ej owettande må fela.* förblifwer med oafl. diup wördnad 

 Eders Excellences 



underdån ödmiuke 

 Upsala 1760 tienare 



d. 14 Maji. Carl Linnaeus. 



I Riksarkivet (Ups. Kansl.-Emb:s Handl.); helt och hållet af Linnés hand. 



' Johan Burman, född 1707, vid 21 år ålder botanices professor i Amster- 

 dam. Hans son Nicolaus Laurent B., född 17.34, slutligen professor i Amster- 

 dam, död 1793. 



* Johan Christian Daniel Schreber, född 1739, död 1810 såsom professor 

 i Erlangen, var en af Linnés mest framstående och honom innerligast tillgifna 

 lärjungar. Han anlände till Upsala kort efter ofvanstående brefs afsändande, 

 åtnjöt under sommaren på Hammarby privatissime undervisning och återvände 

 sedan till Tyskland, där han genast utnämndes till professor. Han ombesörjde 

 sedan utgifvande af andra, tredje, fjärde och femte upplagorna af Linnés Ma- 

 teria medica (1772, 1773, 1782, 1787), Genera plantarum ed. Vill {i789— 91). 

 Termini botanici ed. H (1767) och Amcenitates academica VIII— X (1785 — 90), 

 äfvensom en ny upplaga af I — VII (1787—89). 



* En den tiden vanlig lek. 



* Härpå svarade kanslern d. 18 Maj: 



»Jag tackar H. Archiatern för dess förtroende till mig. Dess försichtighet 

 i anseende till D:r Schreber förtienar och winner det största beröm. Hans K. M., 

 som med mycken nåd gillar denna warsamheten, tillåter bem. studerande at få 

 komma uti Riket och till Upsala och således är ingen ting, som kan afhålla 

 H. Archiatern ifrån den ömhet uti undervisning och den höflighet uti umgänge, 

 hwarmed H. Archiatern plägar upmuntra de lärgiruge och bemöta fremmande. 



Linnés brefvU.xling 1. fj 



