88 



Att handhafwa wäxterna uti Botaniska trägården är en 

 wettenskap, som aldrig kan läras af böcker, utan måste inlifwas 

 genom många åhrs förfarenhet. Min son är den enda i riket, som 

 detta kunnat lära, under det han warit uppföd i Academie trä- 

 gården, och der omgåts med wäxterne ifrån späda åhren; hwar 

 igenom han ock de 2:ne siste åhren anseligen lättat min möda, då 

 han nästan allena bewakat inseendet öfwer Academie trägården. 



De delar af Medicinen, som enkannerhgen höra till denna pro- 

 fession, har han åtskillige gånger flitigt afhört, men denna fodrar 

 ock sin tid, och bör förökas så länge han lefwer, ty ingen födes 

 så wis, som han dör; emedlertid skall han få där till anseligare 

 subsidier än någon annor, ty de förste åhren, då jag kom till pro- 

 fessionen, anwände jag dagar och nätter att, i mögligasta måtto, 

 sambla af alla närwarande authorer, alt hvvad som woro redigt i 

 wettenskapen uptäkt, och det samma i redig ordning ställa; detta 

 har jag sedermera århgen förökt, genom nya authorers läsande; 

 hwilket alt jag lämnar min son till hemgift. 



Skulle, hos Hans Kongl. Majestet, Eders höggrefl. Excellence 

 nådigst täckas underdånigst föreslå denna min son, Demonstratoren 

 Carl Linnajus, till stadfästelse på Professionen äfter mig,^ att han 

 fingo, så länge mine krafter uthärdade med akademiska arbeten, 

 profectionera sig alt mer och mer i de här till hörande stycken, 

 giöra nödige resor, och arbeta under mitt inseende, så hoppas jag, 

 näst den högstas wälsignelse, att den wettenskap jag mögligen up- 

 arbetat, skall i hans tid winna bestånd, då och mine samblingar 

 af observationer och naturalier, samt bibliotheque, som mig kostat 

 så mycken möda, kunna komma till nytta, och utom hwilka ingen 

 annor skall giöra det samma. 



Här wid utbeder jag mig lika underdånigt, att i min lifstid få 

 behålla min lön, husrum och de andre med professionen förknip- 

 pade förmoner, på samma sätt, som H:r Archiater Rosén och 

 Profess. Strömmer^ åtniutit, då min Successor till mitt frånfälle 

 böra wara nögd med sin innehafwande Demonstrators lön och hwad 

 han kan förtiena genom flit och arbete. Hwar emot jag, så länge 

 jag lefwer, skall beflita mig att gagna och augmentera wärket. 



Den nåd mig således wederfares, lika med H:r Arch. Rosén 

 och flere, äro de starkaste driffiädrar att wid denna hedersamma 

 Academien, genom Docentium aemulation, få wettenskaper bräkte 

 till den största högd, då hwar och en gierna upoff'rar tid, hf och 



