99 



efter rigorem legis, icke fants ännu wärdig Doctors heder. Faculteten beslöt 

 likwäl, af ömhet för hans wäl och till widare upmuntran, tillägga honom Licen- 

 tiats namn, dock utan att nästa Promotion söka rum, hälst han nu straxt skall 

 anträda en resa till Ostindien, såsom Chirurgus på ett af Ostindiska Compagniets 

 Skepp, då han efter återkomsten kan wisa Prof af mera erfarenhet». Efter 

 hemkomsten på hösten 1 768 anhöll haji hos kanslern, kronprinsen Gustaf, »at 

 utan gradual få undergå promotion, såsom stadd på andra resan åt Ostindien 

 med skeppen», hvilket dock afslogs. I största hast åstadkom han då en liten 

 afhandling och, som Linné skrifver i fakultetens protokoll, »disputerade pro 

 gradu, men ganska uselt, att han hwarken kunne tala latin, icke adjectivum 

 et substantivum äller nominativus praecedit, hwarföre han af Faculteten blef 

 improberad att han ej kunne släppas till denna promotion, utom det han ej 

 kunne beswara ett enda argument». På grund häraf afkunnades följande 



Facultatis Medicse utslag öfwer Licent. Waenmans gradual 



disputation. 

 Faculteten kan intet ärkienna disputations acten, som H:r Licent. 

 Waenman d. 5 Novemb. 1868 de morbis Nautarum Indiae hållit, för be- 

 hörigt specimen, emädan Licentiaten yttrat alt för mycken swaghet både 

 i Latiniteten och sielfwa Sciencen, att auditores där af kunnat tagit för- 

 argelse, och som detta specimen icke är behörigen aflagt, enligit Hans 

 Kongl. Höghets nådigste resolution af d. 8 october, fördristar icke facul- 

 teten merbemälte Licentiat till näst instundande promotion att admittera. 

 Upsala 1768 d. 5 Novembr. 



Carl v. Linné 

 Decanus.* 



Den, som häraf ej lät sig afskräcka, var W., som nu hos kanslern anhöll, 

 att han på grund af sagda sin disputation måtte få blifva promoverad, hvarpå 

 »Hans K. Höghet i'esolverade allernådigst, att Waenman må få graden, därest 

 icke faculteten hade något synnerligt därwid att andraga». Fakulteten fick 

 alltså företaga ärendet till förnyadt ompröfvande, och, såsom Linné skrifver i 

 protokollet, »nu som tredie dagen [därefter] promotionen skulle gå för sig, att 

 Faculteten ej kunne inkomma och afwachta swar; som det torde uttydas att Facul- 

 teten woro honom widrig; som Lic. i swåraste wäglag slitit ondl och rest ett par 

 gånger fram och tillhakas wid sin ansökning, samt giort sig kostnad wid dis- 

 putationen ; som han ej ligger någon annor i wägen, såsom Medicus på ost- 

 indiskt skepp ; som han årligen äfwentyrar under seglationen sitt lif, och måste 

 som en fånge instängas på skeppet, samt vvistas bland Petechier, Dysenterier, 

 maligna febrar, som häria siöfolcket, sielf dageligen lefwa i fara att blifwa an- 

 gripen, och torde där igenom tillsätta sitt lif; lätt Faculteten honom få graden, 

 doch [med vilkor] att ej wara tillstädes bland promovendis, att ej giöra för- 

 argelse». 



Ifrågavarande Carl Henrik Wänman, som var född 1733, blef slutligen pro- 

 vincialmedicus i Åbo och dog 1797. 



* Egenhändigt af Linné bland Med. fak:s Acta. 



