109 



andra min sysla tilhörande göromål, och iag icke eller vill undan- 

 draga mig at efter skäligheten förnöja Herr Professor Berch för 

 dess biträde i denna delen.^ 



Med diup vördnad framhärdar 



Eders Excellences 



'' aller ödmiukaste tienare 



Carl Linné. 



1 Riksarkivet (Ups. Kansl.-Emb.-s Handl. 1776), odateradt. Endast namnet 

 egenhändigt, vittnande om betydlig ålderdoms-svagiiet. 



^ AxDKRs Berch, född 1711, förste innehafvare af Jurisprudentiae, Oeconomiae 

 et Commerciorum professuren i Upsala 1741 — 70, sedan akademie-räntmästare 

 till sin död 1774. 



* Denna skrifvelse borde måhända här hafva uteslutits, då den utan tvifvel 

 är helt och hållet skrifven och författad af Linné d. y. FatU-en befann sig näm- 

 ligen då i ett sådant, både kroppsligt och andligt, svaghetstillstånd, att han ej 

 ens kunde skrifva en enda sammanhängande rad. Det hela utgör ett sorgligt 

 bevis på den snikenhet, som beherrskade Linnés närmaste; det gällde nämligen 

 endast utbekommande af det arfvode (12 riksd. 24 skill. specie), som enhvar af 

 inspectores aerarii hade att uppbära. Linné var i tur till denna befattning, men 

 Gonsistorium fann — på fullgoda skäl — det för honom omöjligt att sköta ett 

 så maktpåliggande värf. Det beslöt dock (den 23 Dec. 1776) att hänskjuta 

 saken till kanslerns afgörande, och det var med anledning häraf, som ofvan- 

 stående skrifvelse i slutet af December s. å. inlemnades. Något officiellt svar 

 afgafs ej härå, utan i ett handbref till universitets rektor uttalade kanslern, som 

 gerna ville undvika »en större eclat», sin önskan, att »saken i wänlighet måtte 

 afgöras kunna, och därtill den tjänligaste utwäg finnas, hälst det angår en man 

 af så mycken och allmänt erkänd förtjenst». Resultatet blef, att. professor 

 Berch åtog sig att »enligt en med Archiatern träffad öfverenskommelse» sköta 

 sagda befattning. 



