111 



dett stånd, att den i framtiden arenderades bort, i stället gården nu 

 sitt tiänstefolk löna måste äffter staten. Jag skulle willia leta mig 

 upp och antaga en dräng under mig, med den jag mig således 

 hehl wähl behiälpa wille, jämte de öfrige dagzwärken, som till 

 Trägården lagde äro. Är också beredd Catalogum Plantarum 

 horti UpsalifMsis, sådan som för detta Hr Olavus Rudbegk salig 

 den låt et utgå,* äller ock som Hr Professoren Högädle Doctor 

 Rudbegk den att ändra täckes, af trycket publicera, äffter en Ca- 

 talogus öfwer Trägården af många åstundas och äffterfrågas, 

 allenast jag Privilegium uppå boken bekom, och booktryckaren, 

 som kan hända ibland tör tillgå, eij mig owetterligit flere Exemplar 

 afftrycker och föryttrar. Jag afwachter en höggunstig resolution,^ 

 och förblifwer 



Magnifici D:ni Rectoris 



och 

 Venerandi Consistorii 

 Upsala d. 23 Junii 



1729. " ödmiuke tiänare 



Carolus Linnaeus. 



Originalet finnes i Upsaia universitets ar)civ bland Acta Consistorii academici. 



^ Erik Winge (ej Oluf) utnämndes till akademie trädgårdsmästare 1716 

 och afled i Maj 1729. 



^ Härmed menas tvifvelsutan Catalogus plantarum rariorum Scania}, 

 iteni Catalogus Plantarum rariorum Smolandice conscriptus a Carolo 

 LiyN^.o, Smolando, Botanophilo. Dess korta företal är dateradt Upsal: d: 

 8 December 17^8. — Originalmanuskriptet förvaras ä Leufsta i Upland; tryckt 

 (1888) i Carl von Linnés Ungdomsskrifter I p. 27—48. 



' Härmed afsågs den tiden en samling pressade växter, uppklistrade på 

 pappersblad, som vanligen bokformigt hopfästades; herbarium siccwm var där- 

 emot ett tryckt arbete med växt-afbildningar. 



* Otot' Rudbegk d. ä. utgaf trenne förteckningar öfver växterna i Upsala 

 botaniska trädgård 1658, 1766 och 1785. 



* Då denna ansökan den 23 Juni föredrogs i Consistorium, »differerades 

 ärendet til H. Pr. Rudbeck, som nu är wid Surbrun, återkommer». På hem- 

 vägen därifrån vidtalade emellertid denne i Stockholm Christopher Herman, »en 

 braf, duchtig och förståndig man, som lärer göra Academien framför någon 

 annan bästa nöjet», att blifwa Winges efterträdare. Linné gick således miste 

 om den sökta platsen, vare sig därför att den blifvit tillsatt, innan Rudbeck fått 

 se ofvanstående ansökan, eller att denne senare »afslog det, sågandes sig hafwa 

 större tanka om Linnaeus, hwilket honom hjärteligen förtröt, intill des han 

 [såsom, fastän blott student, förordnad att föreläsa] fick befalla den succederande 

 Trägårdsmästaren att äfterkomma sina ordres i Trägården». 



