131 



Wetenskaps Academien i Stockholm lärer genom sin kärlek för 

 det allmänna söka utwägar til. 



Kommer denne Kalm lyckligen fram och tilbakars, är jag sä- 

 ker, at intet Stipendium någonsin blifwit bättre anwändt til pu- 

 blici nytta. 



Jag håller denna resan så nlycket nödigare, som jag märkte, 

 at emellan åren 1739 och 1741, då de starka wintrarne så häf- 

 tigt grasserade, at de äfwen i wåra trägårdar dödade en hel hop 

 Skånska örter och trän, de dock icke skadade en enda af alla 

 Canadensiska, som finnas i wåra trägårdar. Til exempel wil jag 

 framföra et par wäxter: I Norra America, under samma högd 

 med Torna, wäxa de bekanta åkerbären, som eljest aldrig äro 

 fundne utom Norrland. Jag har fått uptårkade löf och qwistar af 

 et slags mulbärsträd, som i samma land wäxa vvilda, och altså tåla 

 samma köld och climat, med wåra Norrländske åkerbär: tänk, om 

 man endast kunde få et slags mulbärsträd, som här talte wåra win- 

 trar; huru mycket silke skulle man icke då slippa at köpa utifrån 

 och huru många lOOOrde menniskor skulle icke härigenom kunna 

 föda sig? 



Sassafras^ wäxer wildt i skogarna i Norra America; om man 

 kunde få det till häckar i wåra trägårdar at wäxa såsom Syren, 

 huru skulle de icke då lukta såsom af lager, och huru många pen- 

 ningar skulle icke då sparas på Apothequen, som nu årligen utgå? 



Aurelia Canaclensis,^ så kallad af det hon wäxer i Canada, 

 är den i Apothequen nämda Radix Ninsi, som är det aldradyr- 

 baraste medicament wi ännu haft på något Apotheque. Hwad 

 båtnad skulle icke Swerige få, om man endast kunde bringa den- 

 na wäxt til wåra trägårdar? 



Jag wet, at i Norra America wäxa otta slags främmande 

 ekar, somlige tjänlige til skeppswärke, somlige til timber, somlige 

 till skåp och andre til annat; om man kunde få sådana ekar at 

 wäxa wilda i Norrland, hwad förmon wore icke det för Swerige? 

 Jag kunde upräkna lOOrde dylika saker, fast man än ej har sig 

 det masta bekant; men sparar Edert tålamod, Mine Herrar. Den 

 kärlek, som I, Mine Herrar, altid hyst för Sciencer och det all- 

 männa, hoppas jag lärer aldrig kunna afslå denna min wälmenta 

 proposition, hälst sådant ännu är det första och, kanske, det an- 

 dra torde sent nog framställa sig. Jag har blifwit ofta af Eder 

 och andra wälsinte påmint, at skaffa en sådan nyttig Eleve; här 

 är han, nu står det Eder til att nyttja honom.* 



Upsala d. 13 Dec. 1746. 



