173 



Consistorium, inlemnade Aurivillius i egenskap af fakultels-dekanus, utan Linnés 

 hörande, en lång och synnerligen skarp protest häremot, hvarvid han ej åt- 

 nöjde sig med att förklara, att »det aldeleS strede emot thet allmänna förbud 

 pä twänne publique tjänsters innehafwande», och »att styrcka till ofwanbem:te an- 

 hällans bifallande, woro för thenskull att förgäta then lydna man lag och 

 stadfästade Kongl. Förordningar skyldig är,» utan ock ifrigt bestred behofvet 

 af föreläsningar i de föreslagna ämnena. Kirurgien eller »Utwärtes Sjukdo- 

 mars botande» vore så sammanhängande med anatomien, att den borde» enligt 

 naturlig ordning wara med den senare förbunden», och dessutom hade han själf 

 å akademiska sjukhuset förrättat riägra kirurgiska operationer, »äfwen then, som 

 är mast förskräckande.» »Medicina legahs är ej annat än en samling af alla 

 från sina rätta ställen i Wettenskapen detacherade quaestioner»: »the förnäm- 

 ste och fl aste af them höra egentel. till Chirurgien och böra therföre ej sön- 

 dras therifrän». »Ars obstetrica eller Barnmorske-konsten» åter ansåg han 

 »wara af then art, att hon aldrig wid en Academia bör pubhce föreläsas», på 

 det att »Föreläsningarnes åhörande i görligaste måttan ej blifvver en täckman- 

 tel för kitslig ungdom.» Kortehgen, Aurivillius protesterade energiskt mot 

 någon minskning i sin undervisningsskyldighet. 



Som emellertid detta yttrande ej kunde anses vara medicinska fakulte- 

 tens, blef ärendet återremitteradt, men något fakultets-utlåtande blef aldrig af- 

 gifvet, antagligen emedan de bägge ledamöterna ej kunde enas. Frågan före- 

 kom sedan i Consistorium den 28 April 1759, hvarvid Linné afgaf det skriftli- 

 gen affattade yttrande, I som ofvan meddelats. Till slutligt afgörande före- 

 togs SiDRÉNs ansökan i Consistorium den 26 Maj, då Linné yttrade sig på 

 sätt, som framgår af hvad i det närmast följande meddelas. Som såväl 

 Consistorium som kanslern afslog Sidréns ansökan, förblef allt vid det gam- 

 la, ända till 1774, dä Linné hade glädjen att se en tredje medicinsk pro- 

 fessur i kirurgi och anatomi i Upsala inrättad, hvarigenom kirurgien, hvars 

 vigt och betydelse för bhf vande läkare han ända sedan 1747, då han vid dok- 

 tors-promotionen orerade de chirurgia fundamento ex medicina, ifrigt, fastän 

 förgäfves, förfäktat, fick plats bland universitetets läroämnen. 



101. 



Wid Hrr D:r Sidréns ansökning att få läsa publice Chirurgien 

 med mera, samt där emot bekomma Prosectors* lönen tillika med 

 sin nu innehafwande Adjuncts lön, så ehuru jag gierna sågo bemälte 

 Doctors hwillkor förbättrade, wågar jag doch icke där till styrka 

 äfter Kongl. förordningar expresse förbinda så Professores extra- 

 ordinarios, som rubbning i staten. Riksdagarne emällan.^ 



Des utom finner jag ock, att om någon delning af Professio- 

 nen skulle ske, det H:r LifMedieus Aurivillius, som den med 



