183 



priwate meloner, ty till annat kan det ej brukas i des trägård 

 så föllier att Botaniska trägården måste wika för några Meloner. 



Här till kommer att Kongl. Gamar Gollegio täckts i sin nya 

 resolution tillerkänna slöts trägårdsmästaren gödselen, som blifvvit 

 äfter det brända ströet, sedan det af academien blefwit betalt, 

 kiöpt och inbracht, utan att academie trägården där om blef- 

 wit hörd; utan att sielf wetta huru den anwändts, då samma 

 brunna strö tillförene warit den enda giödsel, med hwilken quarte- 

 ren i trägården warit underhållne i från den första tiden jag trä- 

 gården emottog; och nu äfter 20 åhrs praxis honom ifrån tages. 



Hos Eders Magnificence och amplissimum Consistorium Aca- 

 demicum anhåller jag att hela sakens förlopp må illustrissimo 

 Cancellario underställas, som icke lärer ens warit hörd i saken, 

 ehuru den förra resolutionen icke skedt utan då warande illustris- 

 simi Cancellarii H. Gr. Ehrenpreutz wettenskap, då jag hoppas det 

 wår nådigste Ganceller lärer inför Hans Kongl. Maijrt sätta saken 

 i det Hus hon fodrar och utwärka nådigst ändring på Gamar 

 Gollegii resolution. 



Hela werlden måste medgifva, att sedan academiske trägår- 

 dar anlagts wid de masta universiteten i Europa, hafwa dock in- 

 ga öfwergått Leyden, Paris, Ghelse och Upsala. Att wettenska- 

 pen stigit mer wid denna Botaniska trägård, än wid någon annan, 

 det skola ej mine störste wederdelomän betaga. Leyden wågade 

 på sin trägård åhr 1736 allenast till litet utwidgande åt ena si- 

 dan 400,000 gylden. Denna wår trägård har kostat publicum all- 

 dra minst, förmodade sig altså winna mäste protection. 

 jag förbi. 



Eders Magnificences och Amplissimi 

 Gonsistorii Academici 



ödmiuke tienare 



Garl Linnaeus 

 Prefect. h. acad. 



Egenhändigt original, odateradt, finnes bland Acta till Gonsistorii acade- 

 mici protokoll för d. "/5 1762. 



^ Trots alla skrifvelser och resolutioner rörande stallgödseln, hvarför i 

 det föregående redogjorts, bereddes Linné under våren 1762 en stor och oan- 

 genäm öfverraskning, i det att helt oförmodadt ankom en skrifvelse från Cam- 

 mar-Collegium, hvari bestämdes, ej blott att stallgödseln skulle lika fördelas 

 mellan akademie- och slotts-trägårdarne, utan ock att, »sedan Archiatern och 



