187 



i- 

 111. 



Memorial' 



Då wid åhr 1741 H:r Arch. Rosén v. Rosenstein och jag 

 blifwit Professores Medicinae här i Upsala, lätt Academien, under 

 då warande illustriss. Cancellario Gref Gyllenborg, wara sig högst 

 om hiertat, att med all ifwer uphielpa Studium Medicum, att det 

 hos oss måtte komma till den högd, som wid något utländskt 

 universitet. Till detta angelägna ändamålets ärnående lätt Acade- 

 mien med mycken omkostnad upbygga Nosocomium, och förse den 

 förfallne Academiae trägården med orangerier och nödige hus. 



Indianiska wäxter, som utgiöra det förnämsta antalet i Bota- 

 niska trägårdar, kunne aldrig bärgas, utan tillräckelig wed om 

 wintren och drifbänkar om sommaren. Ty tillslogs orangerierne 

 100 lass wed för Avintren; och man giorde sig försäkrad om till- 

 räckeligit strö för drifbänkarne af Academiae stallet. 



Så nödwändig eldning är för indianiska wäxterne om wintren, 

 så nödwändige äro och drifbänkar om sommartiden, som utom 

 dem inga indianiska frön kunna utkläckas äller deras små wäxter 

 underhållas, hwilka böra stå uti en jord, som hafwer samma grad 

 af warma med en kläckande höna, hwilket aldrig kan winnas med 

 eldande. 



Drifbänkar kunna endast fås på 2:ne sätt, näml. genom garf- 

 ware bark af Ek och genom obrunnet häst-strö; ingen tillgång är 

 i Upsala stad på Ekbark, ty garfwerierne betiena sig af Miölon ris 

 och annor bark, som dels icke håller warma öfwer några dagar 

 dels ock blifwer sur och skämmer wäxterne. Hästströ oblandad 

 med annor giödsel kan ej fås i hela staden mera än endast på 

 Ridstallet, altså är ock ingen annor tillgång att underhålla trä- 

 gårdens raraste wäxter, än denna enda. 



Några åhr äfter Academiae trägårdens inrättning kom äfwen 

 att Slottsträgården skulle repareras, då sal. Öfwerintendenten 

 Hårleman tillböd mig, att Academiae trägårdsmästaren äfwen mötte 

 påtaga sig slotsträgården, som han den lätt kunne bestrida genom 

 så många fridrängar, hwilka där under wunno förswar, att arbetet 

 blefwo föga betydande; men jag afslog det af fruchtan att Trägårds- 

 mästaren Nietzel skulle där igenom oförmärkt dragas ifrån Aca- 



