193 



hwilka ingendera anträdt någon utlänsk resa, förebärandes de dyra 

 tider och närwarande höga wäxelciirse, at de sig ej bärga kunna 

 på främmad ort med så knappa resepgr. 



Till detta Resestipendium insatte testator i Riksens ständers 

 banque ett capital, som årligen skulle kasta af sig 400 Caroliner 

 Specie mynt. Men för några åhr sedan, då detta, med andra ca- 

 pitaler i Speciemynt insatte, måste äfter Riksens högl. Ständers 

 godttinnande förwandlas i kopparmynt, fingo Stipendiaterne i stället 

 för 400 caroliner in specie, ej mera än 1224 dir k:mt. Hade Sti- 

 pendiaterne fått äfter Testators uträkning 400 Caroliner, som nu 

 giälla allmänt i handel och wandel 6 dir stycket, så hade de haft 

 2400 dir k:mt, i stället för det de nu allenast få hälften äller 1224, 

 och då hade de kanske som knappast kunnat bärgat sig wid de 

 närmaste Academier i Tyskland; där emot se de nu sielfwa omög- 

 ligheten till utländsk resa. 



När detta Stipendium inrättades, woro wettenskaperne ej drifne 

 hos oss till den högd, som nu förtiden. Då nödgades wåre be- 

 söka utlänska Academier, att förwärfwa sig de delar af wetten- 

 skaper, som hemma ej kunne winnas. Där emot nu förtiden många 

 utlänningar lackas hit till Academien, att lära de wettenskaper, 

 som hos dem ej kunna ärnås. 



Således har den orsak förswunnit, som existerade på testators 

 tid. Gå wij ock till sielfwa experiencen, lära wij finna, att de 

 studerande, som fått sådane små resestipendier, sällan med dem 

 kommit längre än till Gripswald, Råstock eller Jena, och kanske 

 där kiöpt sig en Magisters-titel, men för öfrigt har jag ej sedt att 

 de förkofrat sig i några lärdoms grenar, dem de ej så wähl kun- 

 nat lärt i Upsala, utan att i onödigt måhl och med sin egen grava- 

 tion utföra swänsk mynt. 



Om nu en Resa på detta stipendium är oumgängelig, men 

 rese summan otillräckelig och ogiörlig, föllier att antingen bör rese- 

 stipendierna gifwas, emot testators willia, endast till rike, äller 

 också aldeles stå öde. Där äst icke resetiden skulle förkortasr 

 lika som pgr:ne, till hälften, och att stipendiaterne fingo upbära 

 pgr:ne för 3 åhr, men resa allenast hälft annat åhr. ÅUer ock 

 att desse små reserum förwandlades till hemrum, som 1224 dir 

 denna tiden kan näppligast bärga en studerande wid inländsk aca- 

 demie. 



Men som Stipendia äro strictissimi juris, att ingen dem kan 

 förklara utom högsta machten, underställes om Gonsistorium Aca- 



Linnés brefviixling 1. 13 



