200 



jag afwachtar Eders Ma giiificences ordres här till, då han straxt 

 skall få assignation på pgrne, ty hela resestipendium Kohreanum, 

 som D:r Rothman blefwit tillagt, har gått nu till slut. 



jag har lärt af förra casu att ej assignera resestipendium utan 

 E. M. och A, Gons. speciella befallning, ty om siukdom, dödsfall 

 äller andra äfwentyr skulle förhindra resan, kommo jag sielf att 

 sitta i sticket. 



att begära pant, äller ock caution wid pgrnes löftande för ett 

 stipendium af des innehafware är owanligt och obenäget; ja ofta 

 för en ungkarl nästan omögligt. 



Älliest ser jag för min dehl ingen ting, som förhindrar honom 

 att få pgrne, mer än endast Ed. Magnificences och Ven. Consistorii 

 ordres till mig.'^ 



Carl v. Linné. 



Egenhändigt original bland Acta till Consistorii academici protokoll för den 

 4 Maj 1765. 



* Göran Rothman, halfbror till den ofvan (s. 64) omtalade Jakob Gabriel 

 R., var född 1739, och dog 1778 såsom e. o. assessor i Collegium medicum. 

 Företog 1773, på grund at ett genom ett tripolitanskt sändebud i Stockholm 

 gjordt anbud, en vetenskaplig färd till norra Afrika, hvilken färd dock på grund 

 af svikna löften och ringa resekassa lemnade föga utbyte; efter mångahanda 

 utståndna vidrigheter återvände han 1776 med bruten hälsa till fäderneslandet. 

 Växtslägtet Rothmannia bevarar hans namn. 



^ Consistorium beslöt den "'s med anledning af ofvanstäende memorial, alt 

 stipendiet ej, såsom R. önskat, skulle på en gång, utan för ett år i sender, 

 till honom utbetalas, och den ^^/9 anmälde Linné, att han »utgifwit assigna- 

 tion på resan». Förmodligen blef Rothman ej därmed belåten, ly kort däref- 

 ter upplystes, att han ätersändt penningarne, »efter han icke ärnade resa». 



119. 



Wid den af Amplissimo Consistorio med mig communicerade 

 J. Löfgrens böneskrift, praesenterad d. 20 sistledne November, har 

 jag allenast att andraga fölliande. 



Äfter Eldwachtarens Lindstedts död antogs Löfgren att till 

 orangeriet hugga weden, elda orangerien och aftaga dageligen luc- 

 korne, ty han war för och stark karl. 



