\ 



201 



Emedlertid som Academiae trägården ständigt tilltog i mycken- 

 het af wäxter, att trägårdsmästaren, Nietzel ej kunne utstå med 

 deras skiötsel allena, måste han hafwa någon hielp. Gesäller kunne 

 intet fåss, ty staten war för knap, därföre måste Nietzel låta sig 

 åtnöja med Löfgren att watna och hielpa i de gröfre wäxters skiötsel. 



Ånteligen blef Tr. Nietzel död; jag hörde på alla håll äfler 

 Trägårdsmästare förgiäfwes, ty dyrheten hade tilltaget, att Trä- 

 gårdsmästare lönen blifwit alt förswag till underhåll, och måste 

 altså wara glad att få nyttia Löfgren, som redan lärt något, ty 

 älliest hade jag ingen utwäg. Löfgren gjorde så mycket som han 

 förstod; hans åhr tilltogo, han blef tung, styf, owig och andre swag- 

 heter tilltogo med minnets aftagande, hwar af hände att många 

 wäxter förginges, och då jag frågade där äfter, begiärte han sitt 

 afsked, ei en utan flere gånger; jag måste wara nögd och räkna 

 för förmon att häldre äga honom än ingen; Till änteligen nuwa- 

 rande Trägårdsmästaren hemkom ifrån sine resor, där han för- 

 skaffat sig god insicht i trägårdsmästare wettenskapen, och ägde 

 där till både drift, minne och skickelighet, hwarför han på mitt för- 

 slag af Ampl. Gonsistorium blef med Trägårdsmästare fullmacht 

 försedd. Löfgren war hela tiden äfter Nietzels död, såsom Gesell 

 i Trägården och aldrig antagen till mästare. Han förtröt att Trä- 

 gårdsmästar Broberg skulle wara mästare och wille icke giöra 

 tienst under honom, jag tillböd honom att wara gesell, såsom 

 för ut, dett han wedersakade. Att upsäga honom förut hade icke 

 warit gagneligt för Academiens Trägård; ej häller nödigt, ty ho- 

 nom lämnades att blifwa gesell, som tillförene, allenast att stå 

 under sin mästare. Han hade ock flere gånger upsagt sig sielf. 

 Således skildes Löfgren ifrån trägården af sig sielf, och ifrån wår- 

 fru-dagen gick ej mer in i Trägården att giöra något arbete. 



Men för öfrigt som Löfgren tient i Academiae trägården hela 

 16 åhren och altså där anwändt sin bästa tid och lefnad, samt 

 hulpit att rädda mycket, då andra ej kunne fåss, tyckes han för- 

 tiena Eders Magnificences och Ampl. Gonsistorii benägna hogkomst 

 och till slut blifwa hogkommen med någon nåde gåfwa. 



Man wet des utom, huru här i staden äro många trägårdar 

 och inga Trägårdsmästare att tillgå, så att ägare af slike Trä- 

 gårdar äro besynnerligen om wåren utan all hielp att så, beskiära 

 träden, ympa &c.; ty woro wähl en af de mycket angelägna saker, 

 att hafwa någon tillgång till trägårdsmästare. Ingen där till kunne 

 föreslås tienligare än Löfgren, som åt minstone förstår wähl att 



k 



