232 



Wårt kära Fädernes land och besynnerligen denna Acadeniien 

 har begynt, att utsända sine ämneswänner icke allenast in utan 

 ock ut om Riket till åtskillige länder: till Norra America, till Spa- 

 nien, Italien, Aegypten, Paleestina, China, Java &c.^ När utlänska 

 Nationer sågo effeeten häraf, hafwa de imiterat samma institutum ; 

 Ryska regeringen sänt Falck, Pallas, Graehn till Siberien och Tar- 

 tariet. Danskarne Forskål åt Arabien, Koenig till Tranquebar; 

 Tyskarne Hallers till Vera Gruce, Fransoserne Adamsson till Sene- 

 gall, Engelsmännerne Solander till södra werlden, Spaniorerne 

 Mutis till Mexico, Sardinien till Orienten, Holländarne Thunberg till 

 Japan ^ etc:a. 



Ingen bekant trackt i werlden producerar så synnerliga och 

 differenta naturens producter, som Caput bonse spei, ty har jag i 

 alla tider önskat att någon naturkunnig kunne sändas dit, hwar till 

 nu först ett önskeligt tillfälle dagats. 



Man har fått tillfälle för en studerande Swänsk, som tillika 

 ägde insickt uti naturkunnigheten, att på 2 a 4 år i Gap. B. Spei 

 hafwa sin bärgning med mat och husrum. 



På min trägna bön har Ostindiska compagniet i Götheborg 

 täckts lämna honom fri resa på sitt skepp Stockholms Slott, ifrån 

 Götheborg till Gap tillika med underhål på den resan, då skeppet 

 afgår i nästkommande Decemb:r månad. 



Till denna resa har jag utsedt Studiosum Sparman Uplandum^ 

 som har hog, insigt i desse stycken samt drift, men är aldeles 

 medellös. Resan härifrån till Göteborg kostar pengar; att komma 

 på en främmande ort utan någon styfwer i pungen är äfwentyrligt. 



Jag wet af gammal experience, huru Patres Academici till- 

 förene understödt sådane resor på alt sätt; jag wet iErarii Acade- 

 mici tillstånd; jag har altid undflydt, att så mycket någon sin warit 

 möjeligt, falla beswärlig med ansökningar, som warit kostsamma. 



Min endaste bön är derföre till Gons. Acad. att denne Spar- 

 man, som är Stipendiarius Sparfeldianus, och hwars Stipendium 

 ännu skulle wara ett par år, måtte genom Gonsistorii Academici 

 gällande recommendation hos höga wederbörande, blifwa recom- 

 menderad att få desse följande och återstående åren, till en sådan 

 resas understöd, behålla oeh åtniuta sitt Stipendium till ända, hälst 

 som han icke därigenom allenast perfectionerar sig sjelf, uti natur- 

 kunnigheten [mer] än någon annor, som reser till utlänsk Aca- 

 demie, utan äfwen hedrar Fädernes landet och contribuerar till 

 wettenskaperne för det allmänna.^ 



