233 



Originalet ej anträflfadt, men afskrift däraf finnes i Consistorii academici 



protolcoll för den '^/n 1771; odateradt. 



f 



* Härmed afses tvifvelsutan P. Kalms resa, till Norra America, P. Löflings 

 till Spanien, M. Kählers till Italien, Fr. Hasselqvists till Egypten och Orien- 

 ten, P. OsBECKS till Kina, Fr. Adlers till Java. 



* Beträffande de här uppräknade resande naturforskarne må endast föl- 

 jande anföras: Johan Peter Falck, född 1738 i Broddetorp (Västergötland), 

 professor i Petersburg, af ryska regeringen 1768 utsänd att undersöka dit. 

 tills ej naturvetenskapligt kända delar af inre Ryssland, hvarunder han, sjuk 

 och hypokondrisk, 1772 i Kasan beröfvade sig själf lifvet. — Peter Simon Pal- 

 las, född i Berlin 1741 och död därstädes 1811. Efter vunnen anställning vid 

 Kejserl. Vetenskaps-akademien i Petersburg företog han 1768—74 forsknings- 

 färder genom europeiska Ryssland och Sibirien ända till Kinas gränser, hvilka 

 lemnade rikligt och mycket värdefullt utbyte. — Johann Georg Gmelin, född i 

 Thuringen 1709 och död derstädes 1755; deltog 1733 — 43 i en af ryska rege- 

 ringen utrustad vetenskaplig expedition till Sibirien. Här afses dock måhända 

 snarare dennes brorson Samuel Gottlieb, född 1744, professor i Petersburg, död 

 1774 under en mångårig, af regeringen bekostad forskningsfärd till norra Per- 

 sien. Linné benämnde efter den förre växtslägtet Gmelina. — Om Pehr 

 Forskal se ofvan sid. 78. — Johan Gerhard K(enig, född 1728, Linnés lärjunge, 

 läkare vid danska missionen i Tranquebar, död 1783. Ett af honom på Island 

 upptäckt växtslägte erhöll af Linné namnet Koenigia. — Michel Adanson, född 

 1727, död 1806, företog redan vid 21 års ålder en forskningsresa till Senegam- 

 bien, där han under flera är qvarstannade och gjorde betydande samlingar af 

 naturalier. Linné uppkallade efter honom det bekanta apbrödträdet. — José 

 Celestino Mutis, spansk naturforskare, född 1732, död 1808 i Santa Fé de 

 Bogotä, hvarest han var bosatt sedan 1760. — Carl Peter Thunberg, född 

 1743, död som Professor i Upsala 1728; företog 1772—77 vidsträckta forsk- 

 ningsresor, hvarunder växt- och djurverlden på Goda-hopps-udden, Java, Geylon 

 samt Japanska öarne undersöktes. De därunder gjorda värdefulla samlingarne 

 skänkte han sedan till Upsala universitet. — Med uttrycket »Hallers» afsågs 

 tvifvelsutan Christlob Mylius, ät hvilken en betydande penningsumma inom 

 Tyskland sammansköts af »liberales viri, etiam Reges, Principes nobilesque 

 feminae» till företagande af en vetenskaplig forskningsfärd, som skulle öfver- 

 glänsa de från Sverige utgångna. Haller var den. som blifvit utsedd att diri- 

 gera densamma. Linné trodde ej mycket på värdet af de resultat, som där- 

 igenom skulle vinnas. »Af Mylii character», skrifver han till J. G. Wahlbom, 

 »ser jag utgången på den stora resan och fägnar mig, att han ej skämmer ut 

 mine Disciplar.» Han fick ock rätt, om än på ett annat sätt, än han antagit; 

 Mylius hann nämligen ej längre än till England, där han afled. (Haller, Bibi. hot. 

 II p. 402.) — Namnet på den af Sardinien utsände har Linné glömt att uppgifva. 



' Se ofvan sid. 107. 



* Consistorium beslöt med anledning af denna skrifvelse att för sin del 

 befrämja denna resa, särskildt emedan Sparrman »want sig att wara uppå de 

 sig tillhöriga stycker uppmärcksam under sin förr giorda resa». Man skulle 

 därför hos kanslern anhålla, att han hos Kgl. Maj:t ville utverka, det Sparrman 

 finge behålla stipendiet, på sätt Linné föreslagit. 



